PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
OKRAJ ČERNASTU TÁBOR PRVNÍ ARMÁDY
To je naše pozvánka k vystupování podepsaná královnou.
Dává vám přístup na pozemek,
do hlavního sálu a nikam jinam.
Královna vás zaměstnala, nejste její hosté.
Po celou dobu musíte zůstat spolu.
Žádné pistole, nože ani jiné zbraně.
Trest za porušení těchto pravidel
se pohybuje od vyhození po zastřelení.
Chápete ta pravidla?
Ne!
- U všech svatých. - Jen chci vidět nositelku slunce!
To už by stačilo.
Musí tu být celá četa na jednoho?
Pojď.
Ostatní na svá místa.
Zpanikařila jsem. Nikdo o mě ještě zájem neměl.
- Tak jsi ho podpálila? - Byla to nehoda.
Větrostrůjci ho museli poslat do jezera.
Podpálený a skoro utopený.
Tos udělala pořádný první dojem.
- Ahoj, Žeňo. - Ahoj, Žeňo.
- Potřebují tě změřit na keftu. - Naďo, přijdeme pozdě.
Díky svatým, přišla jsem včas.
- Myslím, že se hodně snažily. - To je hrozná myšlenka.
Od Mala pořád nic.
Už se tím nezatěžuj. Určitě máš svých starostí dost.
Ani netušíš.
Její panovačná Výsost královna Tatiana
nebere ohled na to, že musím spát.
Vstala před svítáním a chtěla zkrášlit,
než dorazil její tým.
Jestli chceš, můžu ji při vystoupení nechtěně oslepit.
To je na co?
Povol obočí.
Vlastně mi to nevadí.
Odvádí to královu pozornost směrem k ní.
Aspoň do večera.
Řekněme, že Vrása zmizela. Co pak?
Ravka znovu ožije. Druhá armáda už nebude potřeba.
Grišové budou mít nové možnosti.
Já vždycky chtěla cestovat. Vidět Pravé moře.
Navštívit knihovnu univerzity v Ketterdamu.
Mal chtěl odejít na odpočinek na farmu.
Já na farmy moc nejsem.
Ale chata v Balakirevu by šla.
Pokud svatí odcházejí na odpočinek.
To je pravda.
Vím, že generál chce, abys na vystoupení šla v černé,
ale pak by ses třeba mohla vrátit k modré.
Myslím, že od teď budu nosit černou.
Ráda tě takhle vidím…
ale… dávej si pozor.
Na co?
Na mocné muže.
Dále.
Ahoj.
Tohle je David Kostyk. Vrchní výrobce.
Vytvořil modré světlo, se kterým přejíždíme Vrásu.
Jo, tohle si u mě objednal generál na vaši dnešní přehlídku.
Jsou moc hezké.
K čemu jsou?
Pomůžou ti rozdělit paprsek na dva.
Ukázka tvé moci rozhodne o našich spojencích.
Vylepší tvůj výstup.
Geniální.
Myslím, že to zvládnu sama.
Ovšem.
Nashle na slavnosti!
Co je?
Nikoho nechválíš do očí.
Máš ho ráda.
Ani muk.
„Geniální.“
Tady je plán.
Projdu cestu našeho objektu od tanečního sálu
do hodovního a najdu místo na přepad.
Někdo by měl jít s tebou.
Zvládnu to.
Tak brzo se nemůžeš prozradit a Jesper musí připravit náš únik.
V programu je mezera,
tak ji možná odvedou do pokoje,
dál od davů, do bezpečí.
Tady se jim bude zdát nejvíc chráněná,
a proto bude nejlepší unést ji tady.
Jen se musíme dostat dovnitř.
A někdo musí odvést pozornost, abychom se dostali ven.
Tady ji uneseme.
Vypadá to dobře?
Nedělala jsem to od 14 let.
Jespere, ty mě neposloucháš, co?
- Cože? - Že mě neposloucháš.
Matně si vzpomínám, jak letíš vzduchem. To bylo teď?
Nemáš hledat únikovou cestu?
Co asi tak dělám?
Podle mě flirtuješ s tím podkoním.
Jakým pod… Tímhle.
Asi je docela přitažlivý, ale nevšiml jsem si.
Nebude to taková legrace,
jestli nenajdeš dost rychlý kočár.
Takže jsi akrobatka a odbornice na kočáry?
Co dělá kočár rychlejším?
Kola? Váha? Rok výroby?
Neodpovídej, to byl chyták.
Odpověď je, že správná odpověď není.
Na kočáru nezáleží.
To kůň rozhoduje o tom,
jak rychle a jak daleko.
A na tom závisí, jestli tě chytí.
Nikdo by neměl být tak pyšný jako teď ty.
Já? A co tvoje nositelka slunce?
Já si nepozval polovinu světa, abych jim předvedl pár triků.
To si myslíš? Že to jsou triky?
Kaz si to myslí a on se většinou nemýlí.
Jeho názor znám, ptám se na tvůj.
Hele…
Myslím si… že když nám zaplatí…
je mi fuk, jestli je opravdová.
Počkej, až tu keftu uvidíš. Je to mistrovské dílo.
Nemůžu se dočkat, jak se na ni bude tvářit Zoja.
Musíme jít ven.
Ne.
No tak, je to jak masopust!
V Keramzinu šlechta jezdila
s vozy plnými sýra a chleba.
Pak otevřela svá sídla a pořádala poutě s herci a kejklíři.
Sirotci tam nesměli, ale s Malem jsme se tam vyplížili.
Není to bezpečné. Někdo tě může poznat.
Můžu si vzít šátek. Nebo klobouk. Nebo dva.
Znají mě jen lidé v paláci.
Můžu mít aspoň tohle, než se vše změní?
A co oni?
Kde ses naučila být tak rázná?
Napodobovala jsem Baghru.
To už stačilo. Pojď zpátky.
Dámy a pánové, představuji vám Alinu Starkovou!
To je trapas.
- Mám jim to říct? - Alino, ne!
Ne každý ví, jak vypadáš. Jestli nás tady chytí…
Ne! Pojď sem!
Žeňo! Co vás to napadlo?
Můžu za to já. Donutila jsem ji.
Promiňte, jen jsem zkoušel napodobit Ivana. Jak mi to šlo?
- Až moc přesvědčivě. - Dobře.
Zastrašování je užitečné.
Teď ale honem pryč, má druhá polovička by mě mohla hledat.
Tak to je něco.
Doruč to bez okolků generálu Kiriganovi.
Když se někdo…
Vojáku, měl bys odpočívat.
Píšete mu o tom jelenovi, že?
Jedeš do Os Alty?
Ty jet nemůžeš. Pane.
Našel jsem ho já.
Tu zprávu bych jí měl dát já.
Jemu. Generálu Kiriganovi.
Pojedete oba.
Určitě to byla ona?
Říkám vám, že je z části Šuhanka.
Kdy přesně jsi ji viděl?
Po poledni.
Co je v téhle místnosti?
Šatna. Před večeří se tam půjde převléknout.
Tehdy ji chytíme.
Je to stranou, s jasným výhledem, dobře zvladatelné. To beru.
Já taky, až na ty dveře.
- Ty tam nejsou? - Jsou, jenže nepoužitelné.
Mají nějaký grišovský zámek. Otevře ho jen materiálčik.
Není na to nějaký šperhák?
Vlastně je. Dokážu ten zámek otevřít.
Jak?
Ten zámek sestrojil výrobce.
Jsou to železná kolečka, co nepotřebují západku.
Ale otevřeme ho jen pomocí magnetovce.
O síle minimálně 2 000 gaussů.
Neshání se lehko.
Po kapsách takové věci nenosíme.
Dlouho si ho v kapse nenechávej.
Jestli chceš jednou mít děti.
Fajn. Arken chytí objekt.
Nováček má mít na starost milionovou zásilku?
Nováček to umí s grišovskými zámky.
Záleží na tom naše budoucnost.
My ostatní provedeme rysí čistku.
Vážně?
Co to je?
Rysi loví ve skupině. Jsou velmi chytří.
Vyčistí cestu pro kořist.
Takže unesu nositelku slunce a vy my vyčistíte cestu?
Přesně tak. Uděláme to před večeří.
Ty ji chytíš. Já s Inej vyklidíme cestu a Jespere, ty zajisti rychlý únik.
Ivane! Mou keftu!
Ty nejsi Ivan.
To je určitě zklamání.
Cítím snad náznak pohrdání mým smrtičem?
Když ho poznáš, je vlastně docela zábavný.
Volkry ti musí přijít k popukání.
Můžu?
Díky.
Slyšel jsem, že rukavice nepotřebuješ.
Ale toho gesta si cením.
Byly jen pro případ,
kdybys byla nervózní.
V Keramzinu asi není moc událostí,
které nabízejí takový… spektákl.
Vlastně žádná.
Ale nejsem ani moc nervózní.
Možná jsem se chtěla vrhnout ze schodů,
abych se z toho vyvlékla.
To by nezabralo. Mám hojiče.
Ze začátku jsem byla nervózní.
Ale pak jsem mluvila s Žeňou a došlo mi, co ta ukázka znamená.
Vždycky jsem byla outsider.
Obzvlášť, když jsem přišla sem.
Ale konečně cítím, že někam patřím.
Nejen sem, ale k něčemu většímu.
Že můžeme Ravce i grišům nabídnout naději na budoucnost.
To pro mě hodně znamená.
Ty hodně znamenáš…
pro všechny.
Moc lidí mě nepřekvapí, slečno Starková.
Promiňte, generále.
Můžu nějak pomoct?
Přece jsi tady.
Velvyslanec si žádá svého koně.
Cože? Teď?
- Vypadá to tak. - Nepočkáte na královnu?
Ty ji znáš?
Mluvil jsi s ní někdy?
To nemůžu říct, ne.
Kdyby ano, pochopil bys, proč chce velvyslanec koně.
- Který to je, pane? - Ti dva peršeroni.
Myslel jsem velvyslance.
Ovšem, Nové země.
Nová země? Líbí se ti tam?
Někdy.
Jen někdy?
Má své klady i zápory.
Ale čím víc cestuji… tím víc mi dochází,
že až tak nezáleží na tom, kde jsi, ale s kým jsi.
To se mi líbí.
A jaké další moudro ses dozvěděl na cestách?
Že když něco chceš…
máš spíš konat bez přemýšlení, než přemýšlet bez konání.
Neviděl jsem tě s tou skupinou herců?
Mě ne. Hrát vůbec neumím.
Ale… proti hrátkám nic nemám.
Nevěděla jsem, že Novozemci mají takový talent.
Je to Sulijka.
Všiml jsem si, že jistý západní generál tu nápadně chybí.
Myslíte, že ho pozvali?
Zlatana?
Pochybuji, že by se ukázal na nepřátelském území.
Takže je to pravda? Západní Ravka se chce odtrhnout?
Podporu na to má.
Na jeho minulém sněmu byli fjerdští delegáti.
Vysvětlovalo by to, proč nezastaví
drüskelly při hledání grišů ve svých přístavech.
Pokud se vydaří dnešní světelná šou,
možná budeme muset závazky s ním přehodnotit.
Kaelišský velvyslanec je nemotorný.
V tomhle tu být nemůžeš. Běž se převléct do prádelny.
- Mám rozkaz… - Slyšel jsi.
Ano. Promiňte.
- Moje velikost? - Musíš se ptát?
Nevzpomínáš si, co se stalo minule?
- Dals mi mužskou uniformu. - Vyšlo to, ne?
Máš štěstí, že chci shodit tohle.
Uvidíme se na místě setkání.
Generále.
Care. Majá caríca.
Doufám, že si užíváte oslavy.
Musím přiznat, že se nenudím.
Líbí se mi to.
Malý palác byl vždy…
útulný.
Ještě je brzy. Pojď tudy.
Měla jsi vejít v doprovodu stráží.
Ale moc ti to sluší.
Vypadalo to, že potřebuješ zachránit.
Pojď. Předvedeme jim pořádnou podívanou.
Výborně.
Odrazné sklo.
Pošli tam světlo,
a nikdo nepozná, odkud jde.
Jsi připravená?
Myslím že ano.
Víš, kdo jsi.
Vím.
Teď je načase ukázat to světu.
Jmenuje se Alina Starková.
A přinese svobodu nám všem.
Sankta Alina.
Svatí!
- To bylo… - Jo.
Teda…
Já vím.
Dimo!
- Dimo! - Musím jít.
Chápu to.
Ale bylo to…
Souhlasím.
Nevím, ale teď nesmí nikdo pryč. Na příkaz generála.
Dvacet čtyři, dvacet šest.
Na noc jsou brány zavřené, pánové.
Jedeme za generálem Kiriganem.
To má být vtip?
Morozův jelen je mýtus.
V paláci máte světici, a ty se vysmíváš mýtu?
Chceš říct generálovi, že jsi nás poslal pryč?
Fajn. Je to vaše smrt. Zbraně nechte tady.
Hrdost, s níž se neseš, sis zasloužila.
Děkuju.
Musím říct, Sol Korolevo, že se stáváš nebezpečnou.
Prosím?
A budeš ještě nebezpečnější.
Netušíš, o kolik větší roli budeš hrát, že?
Lidé staví Sanktě Alině oltáře.
Proč by to dělali?
Protože existuje něco mnohem většího než vojska,
něco dost silného na to, aby přemohlo krále a generály,
rozprášilo národy a stvořilo císařství.
Víra, Alino.
Tady jsi.
Promiňte, ale generál Kirigan chce Alinu připravit na večeři.
Víra, Alino Starková. Nezapomeň.
Tofine, polož to.
Tihle dva tvrdí, že našli toho jelena?
Ne, pane. To on.
A ty jsi?
Maljen Oretsev. Stopař u 36. pluku, pane.
Mal.
To je překvapení.
Nechte nás.
Jsi v pořádku?
Ano, pane.
V divočině je spousta jelenů.
Jak víš, že jsi našel toho pravého?
Byl to tenhle.
- Určitě? - Ano.
Dvakrát větší než ostatní. Celý bílý.
Když se na mě podíval, jeho paroží…
no…
Co?
Viděl jsem tohle.
Byl sám? Se stádem?
Šel se stádem, ale když jsem ho potkal, byl sám.
Pásl se.
Ukaž kde.
Severně od Černastu.
Ne, přesně. Označ mi to.
Ne dokud neuvidím Alinu.
- Co prosím? - Znám ji. Jsme přátelé.
Pustíte mě k ní…
a já vám řeknu, kde je ten jelen.
Víš, kolik lidí tvrdí, že nositelku slunce zná?
Snaží se s ní setkat, jen aby byli v její přítomnosti?
Zeptejte se jí na mě.
Řekni mi něco, co o ní ví jen pár lidí.
Něco… osobního.
Jako co?
Jako… jakou květinu má nejradši?
- Nebo knihu… - Kosatec.
Kosatce. Modré, ne bílé.
Dobrá.
Nechám tě doprovodit do pokoje.
Pokud to potvrdí…
později ti ji přivedu.
Souhlasíš?
Co je?
Někdo ho našel.
To není možné.
Kdo to tvrdí?
Stopař z Černastu. A další voják.
Přiveď ho sem.
Už ho zavedli za generálem.
To on rozkázal, aby jelena našli.
Nemůžeme dovolit, aby získal takovou moc.
Poslouchej…
pozorně.
To je od generála Zlatana.
Co se to…
Výstřel!
Rychle, po schodech!
Vy dva, běžte tam!
Šel tudy!
Žeňo.
To nic.
Jsem u tebe, Marie.
Vrať mě zpátky. Nechci umřít s cizím obličejem.
A rysí čistka byla na odhalení Arkena.
Jak jsem řekl, závisí na tom naše budoucnost.
V šatně jsem viděl dvoje stejné šaty.
Jedny má na sobě objekt,
pro druhé vybrali ohňostrůjkyni podobné výšky a stavby těla.
Objekt potřebují na vystoupení,
ale na hostinu
pošlou dvojnici kvůli bezpečnosti.
Alino!
Arkena jsem poslal za dvojnicí, zatímco my zůstaneme u objektu.
Arkena chytí.
Osud si zvolil, když šel v Novokribirsku za Zlatanem.
Co když se mýlíš?
Co když jsme ho podrazili,
a ta schůzka s tímhle nesouvisela?
Jediní dva muži na světě, kteří těží z Vrásy? Pochybuji.
Teď.
Slečno Starková!
Máme vás doprovodit na večeři. Půjdete prosím s námi?
Já myslela…
Vlastně už mám hlad.
Děkuji. Dál půjde se mnou.
Pro tebe.
Fajn. Plán B.
Tak nic. Plán F. Drž se objektu a sejdem se při úniku.
Je to ohňostrůjce. Neriskuj.
Generál musel být nadšený,
když jsi mu řekl, kde ten jelen je.
Ještě neřekl.
Takže to neví?
Kam mě to vedeš?
Kam potřebuješ jít.
Tofine. Sakra.
Nevzpomínám si, že bych tohle měla v rozvrhu.
Taky nemáš.
Chceš jít radši na večeři?
Marie to zvládne.
- Sama? - Je s ní Žeňa.
Tak…
To asi…
Myslím, že to zvládne.
Nemyslíš?
Určitě to chceš?
Co se děje?
Marii a Žeňu napadli v šatně.
Terčem byla Alina.
Podezřelého jsme zajali.
Počkej tu.
Stalo se něco?
To nic.
Venku nechám stráže, než se vrátím.
Budu čekat.
Pojď se mnou.
Baghro! Co tady…
Huso! Není čas se loudat.
Ne!
Musíš odsud pryč.
Cože? Proč?
- Hned, než bude pozdě. - Ale Baghro…
Snažím se tě zachránit před životem v otroctví.
V otroctví? Ale… Baghro!
Ať se děje cokoli, měla bych se vrátit a najít Alex… generála Kirigana.
Určitě nám pomůže.
Před ním se tě právě snažím zachránit.
Chce rozšířit Vrásu a použít ji jako zbraň.
Proto ji také vytvořil.
Vrásu vytvořil Černý kacíř.
Před stovkami let, a byla to chyba.
Možná jsi dehydrovaná z toho horka v tvé chýši.
Měla jsem trénovat, abych byla silnější.
Vážně? Nebo chtěl, aby tě zaslepily sny o budoucnosti s ním?
Nechtěl, abys byla závislá na něm a na těch rukavicích od jeho výrobce?
Ne!
Dítě, Alexandr je Černý kacíř.
Vzal si jméno šlechtice, aby se skryl po vytvoření Vrásy.
Lžeš.
Podívej se na mě.
Ty dokážeš… Ale jen Kiriganův rod…
Jsi jeho matka.
Můj syn se pokusil vytvořit vlastní armádu pomocí merzosti.
Nemyslel na lidi, co tam žili,
co s nimi taková moc udělá.
Proměnil je v ty zvrácené, zlé věci, co tě napadly.
Volkry byly muži?
A ženami. Dětmi.
Varovala jsem ho před důsledky.
To se stalo před staletími!
Měl mnoho jmen. Sloužil mnoha králům.
Předstíral nespočet smrtí. Čekal na tebe.
S tebou pod svým vlivem bude moct vstoupit do Vrásy
a ovládat ji, jak vždycky chtěl.
Nikdo ho nezastaví.
Říkal mi, že chce zemi zase sjednotit.
Lhaní naivním dívkám si procvičoval celá staletí.
Říkal ti, jak je osamělý? Ukázal ti toho raněného chlapce?
Není to žádný chlapec. Je věčný.
Neměla jsi šanci.
Myslíš, že mu šlo jen o tebe?
Je posedlý mocí…
lovem všech Morozových stvoření.
Málem jsi mu dala toho jelena.
A říkám ti, že se musíš ukrýt.
Nepomůžu mu. Budu se bránit.
Na to nejsi dost silná.
Chtěla jsem mít na tvou přípravu víc času, ale musí to počkat.
Drž se hlavní cesty až k rozcestí.
Pak běž doprava. Dojdeš do skladu zásob.
Tam počkej.
Někteří grišové jsou mi věrní.
Budou tě chránit, než vymyslím plán.
Tady nemáš co dělat, viď, kulhavče?
Jsi jako zraněný pavouk v mém domě.
Víš, co se sestrou děláme pavoukům?
Na rozdíl od pavouka, mně stačí jen jedna zdravá noha.
Ale ty…
potřebuješ obě ruce.
To se pleteš.
Tudy!
Musíme jít.
Já… ho zabila.
Inej, podívej se na mě.
Na mě.
Zachránilas mi život.
Sbalíme tvou svatou a jdeme.
Tady!
- Je tamhle! - Rychle! Běžte tam!
Alino?
On tady není.
Kdo?
Ten stopař. Ano, vím o něm.
A o tvé malé misi.
Cos s ním udělala?
Zbavila se ho.
Spolu s tvou nadějí na nalezení jelena.
Naději mám vždycky, matko. Tu ani ty nezabiješ.
To není naděje, ale chamtivost.
Alinu bys použil proti zbytku světa.
Myslíš proti našim nepřátelům?
Beze mě je jen ona.
Samotná.
Teď záleží jen na ní, ne na mně.
Ona je budoucnost.
- To ona… - Ano, ale kde je?
Opatrně.
Na tobě už také nezáleží.
A jestli se jí něco stane…
představ si, co ti můžu udělat.
Při jejím hledání by se ti asi hodil dobrý stopař.
Škoda.
Co se stalo? V pořádku?
Je opravdová, Jespere. Rozezpívala světlo.
Ztratili jsme ji.
Vážně?
Nevíme, kde je.
Vážně?
Zeptej se.
Jespere…
Jen se zeptej.
Zeptej se.
Fajn. Víme, kde je náš objekt?
Překlad titulků: Ludmila Vodičková