ОРИГИНАЛНА ПОРЕДИЦА НА NETFLIX
Александър!
Ти си тук.
Тревожих се. - Справих се.
Вече не съм толкова слаба.
Не слаба.
Просто смъртна.
Тук не е безопасно.
Може да живея дълго.
С обучение, с усилвател.
Може да живея още 100 години или повече.
За теб това е много време.
Войници.
Вероятно в Сикурск.
Нападнаха селото ни вчера, търсеха всички гриша.
Някои избягахме. - А Багра?
Поведе другите към убежището.
Мрачния!
Знам, че си там вътре!
Помниш ли Риевост?
Същият план?
Това си ти. Мрачния.
Идвам мирно.
Кралят те иска обратно жив.
Но може да си се съпротивлявал. Така че…
Моля те.
Не искам да ви нараня.
Имам съобщение за краля.
Ако той или някой от хората му убият дори още един от моите…
Назад, гриша. - Люда.
Ето я малката вещица, която го лекува.
Съжалявам. - Люда.
Ръцете на гърба!
Или следващата стрела ще те убие.
Имаш двойна плячка за краля.
Ще си лейтенант, ако ни заведеш в двореца.
Трябваш ми само ти. Не лечителят ти.
Какво?
Мислехте, че можете тайно да обучавате вещици сред нас?
Ако искаш да съдействам, вземи и двама ни.
Ясно ли е?
Казах ти, не ти издаваш заповедите.
Не. Не, моля те.
Не, умолявам те!
Не!
Съжалявам.
А сега…
…имаш ли съобщение?
Да.
Това!
Лечител! Има ли лечител тук?
Имате ли лечител? - Имаме само шивач.
Очаквахме Люда.
Това е Люда.
Просто смъртна.
Къде е Багра?
Сине мой. - Тук съм.
Тук съм.
Но трябва да се махаме. Войниците претърсват на запад.
Наказват ни, че сме гриша.
Наказват теб.
Ти го уплаши.
Сега иска ти да се страхуваш.
Спечелих му война.
И с това започна такава срещу нас.
Александър.
Къде е лечителят ти?
Мъртва е.
Тя умря заради мен.
Умря, защото те винаги умират.
Не са силни като нас двамата.
Ти си тази, която ме научи да убивам, майко.
Кръвта им е и по твоите ръце.
Научих те, за да защитаваш себе си.
Не тях.
Казах ти го, но ти беше инат.
Не искаше да ме послушаш.
Може сега да чуеш.
Върви. Бягай. На запад. Върви в Керч.
Кралят ще умре.
Тогава се върни под друго име.
Име на благородник.
Изчакай да се появи проблем, който гриша могат да решат.
Кралят ще ни приеме.
А тези в опасност сега?
Трябва да пазим всички гриша. Да ги научим как да се бият.
Повечето гриша не са бойци.
Те поправят неща. Създават неща.
Да направим армия.
Морозова е успял.
Нов живот ще увеличи силата ни.
Ние сме му кръв. Направил е и нас.
Да използваме мерзост?
Практикуваме Малката наука, а не магия!
Дневниците му са тук. В архива са.
Не. Не можеш да я контролираш.
Мога да създавам, точно като него.
Тогава ще умреш. Точно като него.
Тя е непредсказуема.
Нестабилна.
Малката наука ни храни, а мерзост се храни от нас.
Забранявам ти.
Чуваш ли ме?
Войниците са тук.
Колко са? - Твърде много.
Мрачния.
Обградени сте.
Ако ме убиеш, хората ми няма да пожалят никого вътре.
Ще убиеш всички.
Включително майка си.
Кралят иска да те арестувам.
Знаем, че изгуби лечителя си.
Разпери ръце.
Знам как работи малката ви наука.
Първо докосвате ръце.
Ако мръдне ръцете си, застреляйте го.
Нямам армия да се бия с твоята,
затова ще направя от твоята моя.
Подчинете ми се!
Какво си направил?
Сътворих нещо.
Сър, тя е наблизо.
Само това ли ни остана?
Джеспър, чантата ми.
Небесна майко.
Не се лекува сама. Трябва да я зашия.
Кога ще можеш да пътуваш? - Скоро.
Накъде? - Към Кетердам.
Понеже привършваме парите,
нямаме време, имаме конфликт на интереси,
ще намалим загубите.
Явно му липсва Барел.
Гледаш как куршум разкъсва човек, но иглата ти е в повече?
Тя…
Куршумите влизат и излизат бързо.
Това просто…
Къде се научи на това? - В "Менажерията".
Да, но защо…
Това е ужасно.
Затова не мога да се върна.
Ако кажеш това на Каз, мисля, че лично ще убие Хелийн.
Джеспър, ти не ме чуваш.
Не мога да се върна.
Какво?
Аз щях…
Щях да кажа да се довериш на Каз
и как няма да го допусне, но…
Нямам право да ти казвам
какво да правиш за свободата си.
Много усложняваш нещата.
Знам.
И аз ще си липсвам.
Аз съм фантастичен.
Мал, когато намерим Елена, аз трябва да го убия.
Ти стреляш ужасно.
Затова те направиха картограф.
Няма проблем. Ще ти го изкарам, ти ще стреляш.
Просто…
Ще носиш ли костите му?
Да.
Поне така се прави.
Натам.
Чакай. - Какво правиш?
Трябва да се приближа.
Ако остане жив, как…
Не знам.
Не искаха да имам усилвател.
Затова не ме научиха.
Може да има друг начин.
Животното не е за теб.
Мал!
Добре.
Не!
Не можеш да ги спасиш.
Имаш силата на светлината,
но не и на изцелението.
Следотърсачът е важен за теб.
Дай ми Елена и лечителят ми ще го спаси.
Не.
Не мърдай. Изгуби много кръв.
Убий го.
Трябва.
Не!
Не.
Не! Каза, че няма да го нараниш!
Донесете рогата.
Да, сър.
Убиец!
Тъп глупак!
А отказатся, сър?
Аз държа на думата си.
Излекувай го.
Той само защитаваше г-ца Старков.
Гладна ли си?
Или се сбогуваш?
Джеспър го оправи.
Значи си тръгваш.
Това ли е?
След всичко
нямаш какво друго да ми кажеш?
Какво друго има?
Ти беше права!
За кое?
За повелителя.
Ти беше права.
Тя е истинска.
Премислях го отново и отново.
Не е номер.
Беше си тя.
И какво?
Каз Брекър най-после вярва в светци?
Едва ли. - Но току-що каза…
Казах, че Алина Старков е гриша със силата да манипулира светлината.
Тя е момиче с дарба, не спасител или мит.
Добре.
Каз, ако не в светци, в какво вярваш?
В себе си.
Защо попитах? - И в теб.
И в Джеспър.
Моите гарвани.
Защото долитаме при зова ти?
Като животните на отмъщението?
Гарваните помнят не само лицата на причинилите им зло.
Помнят и добрите.
Казват един на друг за кого да се грижат и от кого да се пазят.
Никой светец не ме е пазил.
Не и като теб.
Няма да се върна в "Менажерията".
Няма.
Какво правиш?
Ще сложа това на врата ти.
Защо?
Не аз убих Елена. Усилвателят не е мой.
Той го уби. Той ще вземе силата му.
Сама го поиска, когато се срещнахме.
Да прехвърля дарбата ти на някого, който да я използва.
Аз вече я използвам.
Знаеш толкова малко.
Ще се научиш.
Знам някои неща.
Генерал Кириган, така ли?
И Александър ли е фалшиво?
Внимавай какво говориш, Алина.
Помисли чий живот е в ръцете ти.
Обеща да го пуснеш.
Обещах да го излекувам.
Другото зависи от теб.
Нищо от това не зависи от мен!
Знаеш ли кое е единственото по-силно от теб или мен?
Ние двамата. Заедно.
Заедно можем да сложим край на всички войни.
Можем да защитим своите.
Не искаш ли това?
Ще унищожим ли Гънката?
Можем да направим всичко.
Заедно.
Какво се случва?
Чакай. Не разбирам. Какво…
Това трябва…
…да служи като мост?
Да.
Трябва да имаш достъп до светлината й.
На теория.
Това е моята сила.
Но сега я контролирам аз.
Колко са? - Двама.
Единият от тях
ще трябва да отиде да доложи
и ще влезем.
Не съм такъв човек, Каз,
но дали ще можеш да го управляваш?
Да.
Докато ти гушкаше примамката…
Майло. Козата се казва Майло.
…аз запаметих стъпките на Аркен.
Не че съм срещу теб,
но Джес има право.
Системата на Аркен бе сложна и хаотична.
Може да си пропуснал нещо.
"Джес" ли?
Приятелство на сулийски.
Не, не е.
Повярвайте ми. С Аркен мислим еднакво.
Рано е да оцениш иронията, нали?
Да, твърде рано е.
Мал!
Алина! - Не! Мал!
Мал! Не, Мал!
Изглеждаш ужасно.
Малкият дворец не е същият без теб.
Женя.
Трябва да изпратя вест на краля за Кириган.
Кралят е болен. Състоянието му е доста сериозно.
Сега управлява Апарата.
А кралицата? - Затворена е в покоите си.
Не искат да се излага на заразата на краля.
Ясно.
Станала си корпоралник.
Никога не съм харесвала червено.
Не ми отива на косата.
Каза, че Кириган те е подарил на кралицата.
Това значи ли…
Била си му шпионин.
Опитах да ти кажа.
"Внимавай с властните мъже"?
Да бе включила лъжливите жени.
Болестта на краля,
вие сте имали желанието и възможността да я предизвикате.
Така и не си изпращала писмата ми до Мал.
Нямах избор.
Но си имала.
И предаде приятелството ни.
Бях изкупителна жертва на кралицата
и гриша без цвят. Аз…
Не можех да избера приятелството пред оцеляването.
Знам какво е да се бориш за оцеляване.
Не е извинение.
Аз се борех.
Опитвах се…
…да му отвръщам.
Така и не се получи.
С години чаках шанс за отмъщение.
Да му дам битка, която не може…
Която не може да отблъсне.
Не очаквах да се стигне до това. Тук.
Щеше ли да сториш същото на мое място?
Кралят заслужава цялото ти отмъщение.
Но Кириган не заслужава лоялността ти.
Той е еднакво отговорен за положението ти.
Аз съм негов войник.
Всички сме.
Ние сме негови пешки. Нищо повече.
Скифът още е тук.
Пътниците се оплакват. Трябваше да прекосят тази сутрин.
Заповеди от Черния генерал. Планира да прекоси утре.
Генералът?
Същият генерал, който опита… О, да. Да ни убие.
Този ли?
Той държи повелителя.
Това ли беше планът ти поначало?
Генералът да я върне, за да я вземеш?
Планът ми е да прекосим Гънката.
Не сме готови да се бием.
Значи няма да се пробваш с Алина?
И наистина ще зарежеш един милион круги?
С Джеспър не можем без теб.
Казвам го от началото.
А ти изясни позицията си.
Значи искаш само да прекосим Гънката?
Стигнем ли Новокрибирск, ти решаваш за себе си.
Добре.
Чакай.
Да не говориш да се качим на скиф, където ще ни разпознаят?
Хора, които не ни харесват много.
Ще се впишем. Кой ще е на скифа?
Хора от зимния фестивал.
Сановници от Керч и Новий Зем на път за дома.
Те са публика за светлинно шоу.
Джеспър, хареса ли ти да си пазач?
Ти?
Дойде да ме убиеш ли?
Не.
Колко пъти да ви казвам, хора?
Аз държа на думата си.
Откога думата ти значи нещо?
Черния еретик.
Точно така, знам кой си.
Алина няма да ти прости.
Оставиш ли ме жив,
ще те издиря
и ще взема наградата на краля за главата ти.
Алина изпитва силни чувства към теб.
И ти към нея.
Четох писмата ти.
През всичките тези години никога не си оценявал истински коя е тя.
Няма проблем, аз го оценявам.
Нямаш шанс, сенчест човече.
Защото тя избра мен.
Ти си дете.
А тя е гриша.
Отнеми ми сенките
и пак имам нещо, което ти нямаш.
Търпение.
Може да трябват години да ми прости,
но аз мога да изчакам.
Междувременно
ти ще остарееш.
Косата ти ще посивее.
А тя ще остане вечно млада.
Като мен.
И един ден,
може би след година,
може би след 50,
тя ще осъзнае, че има само един равностоен.
Че няма други като нас.
И че никога няма да има.
Аз няма да те убия, Мал.
Не ми се налага.
Времето ще го направи вместо мен.
Ще ти се иска да ме бе убил!
Добре ли си? - Какво става?
Какво…
Ще помогнеш ли?
Много удобно за теб, а?
Изглеждаш добре.
Изглеждам повече от добре.
Редактирах малко документите.
С тях ще минем поста и ще се качим на скифа.
Никой няма да повярва, че съм толкова стар.
Повтаряй си го.
Хайде.
Да.
Красив си, а? Да, ти си добро момче.
Ти си добро момче.
Благодаря.
Миришеш.
Благодаря.
Ти си специална.
Знаеш го, нали?
И предстои да го докажеш на света.
На прекосяването на Гънката ще има чужди дипломати.
Ако искаш да участвам в демонстрацията,
освободи Мал.
Моля те. Само искам да говоря с теб.
Писна ми от лъжите ти.
И кои лъжи по-точно?
За Черния еретик.
Измисли си цялата вина и бремето,
греховете на баща ти.
Не е имало баща.
Ти си създал Гънката.
Ти си убил приятелите ми.
Родителите ми.
И сега извращението ти включва мен.
Багра.
Как можа с лекота да повярваш
на извратените думи на тази гневна, стара жена?
На кого да вярвам?
Лъжеш ме, откакто се запознахме.
Да ти кажа половината не е като да лъжа.
Ами заговора с Апарата да отровите краля и да узурпираш трона?
Така ли е? Или и за това щеше да кажеш половината?
Ако бях продължил да служа на такъв крал,
щях да съм предател на страната си.
И съвестта си. - Значи си мъченик.
Мислех, че точно ти ще разбереш какво е.
Да се криеш,
защото ще те убият, понеже си ти.
Затова построих Малкия дворец.
Всичко, което някога съм правил,
е за безопасността на Равка, за безопасността на гриша.
И за тази на Женя ли,
когато я даде на краля?
И ще покажеш милост към Багра?
Можех да защитя гриша, но ти не ми даде избор.
Вероятно.
Но ти ми даде такъв.
Шанс да поправя нещата. Най-после да спечеля.
Гънката не е твоя грешка… - Тя не е била грешка!
Не съм възнамерявал да бъде напастта, която стана.
Нито мъже като краля или Златан да я експлоатират за своя изгода.
Ти ми сложи тази яка, за да ме експлоатираш за своя изгода.
За нас.
За да покорим Гънката заедно.
Ти и аз.
Не можеш да го направиш сама.
Нито пък аз.
Можехме да имаме това.
Всичко.
Можеше да ме направиш равна.
Но ти ми причини това.
Не те е грижа кой страда, стига да спечелиш.
Добре.
Нека съм злодей за теб.
Сър. Следотърсачът избяга.
Какво?
Снощи. Изпратих екип да го търси.
Ако избяга, добре.
Ако се приближи до г-ца Старков, убийте го.
Считай се за късметлия.
Ще пътуваш с Черния генерал и слънчевия повелител,
следователно ще станеш свидетел на края на Гънката.
Знам, изглеждам изумително за възрастта си.
Изглеждаш по-стар.
Знам. Не преди Новокрибирск.
Държат следотърсача в лагера под охрана.
Направи каквото трябва и ще бъде освободен.
Не изглежда добре за теб.
Всички ще видят, че съм ти затворник.
Много се съмнявам, че ще гледат краката ти.
Добри новини ли? Толкова ужасяващо е, колкото помня.
Само че този път изобщо не сме защитени.
Ако ми е писано да умра днес, а някой от вас оцелее,
искам отворен ковчег.
Никой няма да умира днес.
Без опечалени.
Без погребения.
Превод на субтитрите: Борис В. Христов