Kuka siellä?
Vastaanotosta, rouva.
Minä kuuntelen.
Poliisi soitti juuri.
He kyselivät teistä.
He haluavat tavata teidät.
Halusin ilmoittaa kaiken varalta.
Kiitos. - Ei kestä.
Bambi.
Kulta, nukutko sinä?
Niin, äiti?
He tulivat.
Maahan!
WHO WERE WE RUNNING FROM?
Näkemänne värikäs henkilö olen minä,
ja auringosta nauttiva nainen mustissa on äitini.
Tämä paikka on hänen mukaansa -
uusi hotellimme, jossa on tekosieluisia ja kauhulaumoja.
Olemmeko olleet täällä ennen, Bambi? - Emme, äiti.
Mennään sitten sisään.
Tervetuloa.
Asumme aina parhaissa hotelleissa -
emmekä jää minnekään pitkäksi aikaa.
Tervetuloa. - Hei. Tervetuloa.
Tarvitsemme huoneen.
Tietenkin. Näytän valikoimamme.
Meillä on sviittejä ja tavallisia huoneita.
Haluamme parhaan huoneenne. - Katson, onko se vapaana.
Kauanko asutte hotellissamme?
Kuukauden pari. Maksan ensimmäisen etukäteen.
Otan maksun vastaan. Tarkista summa.
Äiti sanoo, ettei meillä ole kotia.
"Olemme lintuja, jotka asuvat hotelleissa."
Henkilötodistukset, kiitos.
Nämä pitää pestä ja silittää.
Lähettäkää ne huoneeseemme nopeasti.
Selvä. Tarkistetaanko sisältö?
Miksi?
Siellä on vain likaisia vaatteita.
Älä anna vieraan odottaa vaan vie ne pesulaan.
Tässä. Nauttikaa olostanne.
AULAKAMERA 05 AIKA: 13.05
Hän on tosi kaunis!
Ihan kuin sadusta. Näkisitpä hänen upeat silmänsä.
Anteeksi, neiti. Onko hän tyttärenne?
Hän on todella kaunis.
Anteeksi.
Valitamme häiriötä,
mutta kultaseni, moista kauneutta ei näe joka päivä.
Siunausta hänelle.
Kodit ovat vain pikku vankiloita, sanoo äiti.
Meillä ei ole kotia, koska olemme toistemme koti.
Saamme aina suurimman ja parhaimman huoneen.
Sieltä on aina paras näköala.
Nauttikaa olostanne. - Kiitos.
Mikä sitä äitiä ja tytärtä vaivasi? He näyttivät oudoilta.
Eivät näyttäneet. - Eivätkö?
Kuka tuo niin pienen laukun kuukauden vierailulle?
Vaatteet olivat selvästi laatikoissa. Älä aloita.
Matkalaukkujakin on olemassa.
Miksi joku menee lomalle tavarat laatikoissa?
Laatikoissa. - Ole vaiti.
Hei, lapset.
Uudet tulokkaat...
Lähettäkää heidän tietonsa toimistooni,
jotta voin tarkistaa käteisellä maksaneiden tiedot.
Onko selvä? - Kyllä, herra.
Äiti on ihan erilainen kuin kaikki muut.
En tosin tiedä muista paljoakaan.
Muut ovat vain kuvia, jotka vilisevät silmissämme.
Heidän mentyään emme muista heitä.
Katso heitä.
Tekosieluisia.
Kauhulaumoja.
Me olemme erilaisia.
Olemme yksikkö.
We are a unit.
Niin, kulta.
We are the Moon Unit.
Me olemme Kuuyksikkö.
Mene uimaan.
Näetkö häntä missään? - Katsoin, mutta hän ei ole täällä.
Ketä te etsitte?
Sitä nättiä tyttöä.
Nättiä tyttöäkö? - Niin.
Kuka hän on? - Emme tunne häntä.
Tapasimme hänet aamulla hississä.
Upeat silmät. - Eikö teillä ole muuta tekemistä?
Syökää, juokaa ja nauttikaa.
Antaa mennä sitten. - Selvä.
Tekosieluisia ei voi aina välttää.
Tekosieluiset eivät tunne mitään, vaikka teeskentelevätkin tuntevansa.
Olen levoton, Bambi.
Tiedän, äiti.
Ole varovainen täällä.
Älä herätä turhaa huomiota.
Olisipa meillä kirja luettavaksi.
Olemme jumissa huoneessa.
Näin kirjakauppoja tulomatkalla.
Haluatko käydä niissä? Ollaan varovaisia matkalla.
Äiti ja tytär vaikuttivat oudoilta.
Ystäväni kysyi, miten se nainen voi saada nätin tyttären.
Me nauroimme.
Joku sanoi: "Ehkä hän varasti tytön sairaalasta."
He eivät näyttäneet lomailijoilta. Lomailijat unohtuvat helposti.
Mutta eivät he.
Kun heidät näkee, herää heti kysymyksiä.
He jäivät mieleeni.
RUNOUS - TAIDE
Anteeksi.
Otitte lempikirjani. Voinko suositella jotain muuta?
Pyysinkö suosituksia?
Kultaseni.
Kulta.
Äiti, katso mitä löysin.
Äiti?
Äiti.
Hänen autonsa.
Isäni auto.
Sama vuosi ja malli.
Palataan hotelliin.
Oletko kunnossa?
Minne menet? - Tule.
Vihaan näitä autoja ja niillä ajavia.
He ovat ylimielisiä ja julmia.
Hänen autonsa on kuin hänen kivisydämensä.
Lyö sinäkin.
Oletko valmis? - Joo.
Yksi, kaksi...
Haudataanko se?
Joo, äiti. - Tule.
Kaiva syvemmälle.
Kaiva nyt!
Poltetaan se. - Joo, äiti!
Riittääkö tämä? - Joo.
Se ei pala, äiti. - Ei palakaan.
Hautaamme kaiken pahan.
Se ei ikinä enää näe aurinkoa.
Pelataan varman päälle. - Niin.
Palataan huomenna ja pissataan sen päälle.
Miksei heti?
Koska menemme hotelliin ja tilaamme parhaita juomia,
jotta rakkomme täyttyvät.
Et tiedä yhtään, miten kauas julmien pahuus yltää.
Pidättekö hotelliani latona?
Näyttääkö se siltä?
Olen omistautunut tälle paikalle. En anna kenenkään pilata sitä.
Olen todella pahoillani.
Ottakaa särkynyt lautanen palkastani.
Luuletko, että kyse on lautasesta tai rahasta?
Pakkaa tavarasi. -Älkää.
Saat potkut. -Älkää.
Se oli vahinko. Olkaa kiltti. - Häivy täältä.
Palatkaa töihin.
Hän on mustissa aamuauringossakin.
Hän pukee tytön kuin lapsen. Myönnä, että he ovat outoja.
Ei se siitä johdu.
Etkö tajua?
Miksi sitten? - Kuuntele.
Hän on mustissa, koska haluaa kätkeä naisellisuutensa,
ja pukee tytön kuin lapsen, jotta miehet pysyvät poissa.
He eivät ole outoja.
He ovat yksin ja haavoittuvaisia.
Tunnistan hullun, kun näen sellaisen.
He eivät ole kaltaisiamme.
Ehkä ajattelet heistä pahaa juuri siksi.
Mene aamiaiselle. Tulen kohta.
Hyvä on.
Katso, nätin tytön äiti tulee.
Hei, kuinka voitte?
Kiva, että jäitte. - Miten nätti tyttönne voi?
Kauanko viivytte? - Jäättekö kauaksi aikaa?
Teillä on aivan ihana lapsi.
Kauanko viivytte?
Mitä me teimme? - Hän...
Hyvä on, herra.
Tulkaa. - Minne?
Tämä on se nätti tyttö.
Hei.
Eikö hän olekin kertomani veroinen?
Ihan nätti.
Bambi. - Tullaan, äiti.
Katsokaa häntä. Hän ilahtui äitinsä tulosta.
Onko tuo hänen äitinsä? - On. Tunnetko hänet?
En ole varma,
mutta jos hän on, kuka luulen, niin tunnen.
Tunnen hänet hyvin.
Se on kierossa.
Rusetin pitää aina olla suorassa. Tarkista se usein.
Kyllä, herra.
Mitä he tekevät? - He shoppailevat joka päivä.
Miksei heitä näy illallisella? - He eivät syö täällä.
Tyttö hakee ruoan, ja he syövät huoneessaan.
Kaukana uteliaista.
Aivan. Nainen suuttui joillekin vieraille.
He järkyttyivät.
Joku tarjoilijoista näki,
kun he polttivat leikkiauton rannalla.
Jättäkää ne ovelle. Viemme ne sisälle.
Kuten tahdotte.
ÄLKÄÄ HÄIRITKÖ
Nostetaan tavarat.
Äiti osti kaikki sopivat mustat vaatteet.
Hän osti tyttärelleen lastenvaatteita. - Sanoit, että ne olivat laatikoissa.
En ole varma.
Mitä niissä on?
Otan siitä selvää. - Hitto, he ovat hänelle pakkomielle.
Haloo, täällä vastaanotto. Haluan kysyä huoneen 1313 laatikoista.
Mitä niissä on? - En tiedä. En ollut töissä silloin.
Pesikö aiempi vuoro ne? - Kyllä.
Laatikoiden pitäisi olla siellä.
Avaa ne ja tarkista. - En halua.
Tulen pian. - Mitä?
He tuovat laatikot. Haluan tarkistaa ne.
Se on tyhmää. - Hiljaa.
Tavaranne, rouva.
Onhan kaikki tässä? - Kyllä.
Jättäkää ne siihen.
Rouva, jotkut laatikot ovat tosi raskaita.
Tehkää kuten sanoin, kiitos.
Kuka tietää, mitä niissä on? Kukaan ei pääse sisälle.
Mitä tarkoitat?
Etkö ole siivonnut sitä? - En.
Selvä. Jatka vain.
Jotain tapahtuisi varmasti. Tunsimme sen kaikki.
Mutta mitä, milloin ja kenelle...
Keskityimme heihin.
Seurasimme jokaista liikettä.
Paitsi heidän huonettaan. Emme tienneet siitä mitään.
Ensimmäisen kerran he eivät syöneet aamiaista.
He eivät tulleet altaalle. - En nähnyt heitä. Ehkä he lähtivät.
Eivät lähteneet. He tulivat taksilla. He kävivät ulkona.
He ostivat peilipöydän.
Niinkö? - Peilipöydänkö?
Se on juuri heidän kaltaistaan.
Kuka tuo pöydän hotelliin? - Eikö niin? Kuka tietää, mitä siellä on.
Kukaan ei pääse sisään.
Olkaa valmiita. Mennään huoneeseen illallisen aikana.
He eivät käy illallisella.
Käyvät varmasti jonain päivänä.
Menemme silloin huoneeseen. Sopiiko?
Olen ylpeä siitä, että sain sinut lähtemään illalliselle.
Mitä tarkoitat?
Olen tosi iloinen siitä, miten hehkut juuri nyt.
Äiti hehkuu, kun haluaa.
Hän säihkyy halutessaan.
Mutta hän ei halua, koska ei halua herättää huomiota.
Onni on tekosieluisille harvinaista.
Mutta ei meille.
Tervetuloa. Saanko huoneenne numeron?
1313. - Seuratkaa minua.
Teidän jälkeenne. Tuo on pöytänne.
Äiti, mitä tämä tarkoittaa?
En tiedä, kultaseni.
Äiti ja tytär ovat ravintolassa.
Hetki on koittanut.
Pomo ei saa kuulla tästä.
Tiedetään. - Otammeko riskin?
Otamme.
Äkkiä. - Tulkaa.
Hae yleisavain. Tavataan siellä.
Selvä.
Näetkö, miten meitä kohdellaan?
He halveksivat meitä, koska olemme erilaisia.
Olen kunnossa, äiti. - Ei.
Tästä pitää puhua.
Anteeksi.
Katsotaan, mitä Kurpitsanaama sanoo.
Äiti, älä.
Kultaseni,
äitisi ei satuta ketään, joka ei ansaitse sitä.
Usko minua.
Aina sama juttu. Äiti antaa jollekulle oppitunnin.
Puhun teille.
Anteeksi.
Joskus matkatoimistovirkailijalle,
joskus hotellinjohtajalle -
ja joskus hovimestarille.
Kysyittekö minua, rouva?
Katsokaa ympärillenne.
Onko täällä toista yhtä pientä pöytää?
En ole varma, mitä tarkoitatte.
Tarkoitan sitä,
että miksi ansaitsimme tämän pikku yöpöydän?
Eivätkö pyhät parit sopineet tähän?
Tämä oli ainoa vapaa pöytä. - Viiden tähden hotellissako?
Minusta uskoitte meidän ansaitsevan tämän pöydän.
Miksi, rouva? Henkilökunta vain teki varmaan virheen.
Niinkö?
Kuka heistä?
Kysytään heiltä, tekivätkö he sen. Missä he ovat?
Olette oikeassa. Antakaa minun hyvittää asia.
Mikä pitää hyvittää?
Pöytä, rouva. - Ei.
Tarkoitatte yöpöytää.
Olette taas oikeassa.
Osoittakaa pöytää, jonka haluatte.
Haluamme minkä tahansa paitsi tämän yöpöydän keskeltä tietä.
Selvä, rouva.
Haluan myös, että röyhkeydestänne rangaistaan.
Mistä röyhkeydestä, rouva?
Käyttäydytte kuin kaikki olisi hyvin ettekä pyytänyt edes anteeksi.
Ettekö mene vähän liian pitkälle, rouva?
En vielä.
Tietäisitte, jos niin olisi.
Mennään. - Joo.
Anteeksi. Minä vaadin tulla tänne.
Olen pahoillani. - Kultaseni.
Ei se ollut sinun vikasi.
Älä kiusaa itseäsi. - Odota.
Mene huoneeseemme.
Sinä ja tyttäresi häiritsitte muita.
Jos niin käy vielä,
joudun tasaamaan tilit ja heittämään teidät ulos hotellista.
Olette myöhässä. Tasasimme tilit jo.
Lähdemme tänään.
Se sopii. Vie friikkityttäresi ja häivy...
Vie friikkityttäresi ja häivy.
Ihmiset saavat rauhaa.
Tämä on naurettavaa.
Missä avainkortti on?
Tuo auto.
Tulen pian. - Kyllä, herra.
Vai friikkitytär.
Sopii. Haen hänet ja lähden.
Se olet sinä.
Tiesin, että tunsin sinut.
Olet hänen tyttärensä.
Tiedän, että tunnet minut. Pysähdy! Minne menet?
Bambi!
Jätin avaimen sinulle, äiti.
Unohda se. On aika.
Lähdemmekö me? - Heti.
Yksi vanha nainen on kaukainen sukulaisemme.
Hän näki ja tunnisti minut.
Niinkö?
Hän kertoo heille, ja he lähtevät peräämme.
Laukku on minulla. - Hyvä. Vaihda vaatteet.
Kulta, odota.
Mennään portaita. - Joo, äiti.
Hyvästi.
Kiitos, nuoret.
Nähdään. - Kiitos.
Tunnistin hänet. Hän oli se, kuka luulin.
Nätin tytön äitikö? - Niin.
Miten tunnet hänet?
Olen hänen sukulaisensa. - Niinkö?
Hän katosi äitinsä murhan jälkeen.
Mitä? - Murhattiinko hänet?
Se oli kamalaa. Muistan sen yhä. Iho menee kananlihalle.
Äiti? - Varovasti, Bambi.
Soittakaa poliisille!
Äiti, mitä tapahtuu? - Mistä minä tietäisin? Tule.
Äiti, mitä sinä teet?
Onko valmista? - Tietysti.
Meidän pitää päästä hotellista.
Äiti...
Tässä. - Anna mennä.
Mitä tehdään?
Mennään sisään. Avaa se!
Vieritä se! - Tänne äkkiä!
Avaa venttiili!
Tarvitsemme taksin.
Mitä me teimme?
Sekaannus oli melkoinen, mutta pääsimme pois.
Tuolla on taksi. - Selvä, kultaseni.
Pysy rauhallisena. Ei kiirehditä.
Nouse kyytiin.
Bussiasemalle. Meillä on kiire. Bussi lähtee 15 minuutin päästä.
Bussiko?
Mitä...
Katsokaa, mitä he tekivät huoneelle.
Katsokaa näitä tavaroita.
Katsokaa näitä!
Nämä ovat ihania. Katsokaa, miten kaunis.
Tosi söpö ja pehmeä.
He muuttivat huoneen ihan erilaiseksi.
En ollut ikinä nähnyt moista.
Kaikki hämmentyivät.
Missä se on? Mitä he piilottelivat?
Eivät mitään. - Mitä tarkoitat?
Mikseivät he päästäneet ketään sisään?
Mikset itse?
Mitä? - Päästä vieraita kotiisi.
Miten se tähän liittyy?
Koeta tajuta. Tämä on heidän kotinsa. Siksi he eivät päästäneet ketään sisään.
Nousimme bussiin 15 minuuttia myöhemmin.
Emme tiedä, minne se menee. Sillä ei ole väliä.
Vain sillä on väliä,
että pakenemme.
Se tyttö oli nätti.
Hän oli söpö.
Kukaan meistä ei kysynyt, oliko hänellä kaikki kunnossa.
Kultaseni, olet pakomatkalla. Me ymmärrämme.
Minne pakenet?
Sinun pitäisi paeta vierelläsi olijalta.
ENSIHOITAJA
Tekstitys: Petri Nauha