Det er længe siden, vi forlod hotellet.
Jeg har det virkelig ikke godt.
Sådan har jeg det, hver gang vi er flygtet.
Spørgsmålene giver mig hovedpine.
Hvor skal vi hen?
Til vores nye hotel.
Du vil elske det, skat. Et paradis, der kun kan nås med båd.
De har en læge, der siger, han kan kurere dig hurtigt.
Se der.
Se, skat. Det er i sandhed et paradis.
Hvorfor har vi aldrig et hjem?
Vi er jo altid på flugt, skat. Du ved godt, de altid er efter os.
Det tænker jeg meget på, mor.
Hvilket?
Hvad, hvis vi havde et hjem?
Hvis vi ikke skulle bo på hotel? Hvis vi ikke skulle flygte altid?
Hvad, hvis vi er som de Falske Sjæle og Horrible Horder?
Hvordan ville det være?
Det ville ikke være anderledes, Bambi.
Det er sådan, vi lever, og sådan er det.
Så er vi fremme.
Det går altid sådan her.
Uudtalte spørgsmål
og emner, der aldrig tages op.
Pas på, Bambi. Forsigtig.
Velkommen til vores hotel.
Jeg er hotellets læge.
WHO WERE WE RUNNING FROM?
Hun kaldte mig "Blondie". Jeg var altid i nærheden af dem.
Tillykke med fødselsdagen, Bambi.
Jeg nød at betjene hende.
Jeg ønskede at sige, at hun var enestående.
Gid jeg havde.
Gid hun havde vidst, nogen vidste, hun var et godt menneske.
Jeg husker deres værelse. Det var så smukt med småsten og grene.
Politiet tvang mig ud derfra.
Du har det bedre, ikke, mor? Vær sød at sige noget.
Det er ikke det, jeg frygter, vel?
Du har mange spørgsmål.
Vanskelige spørgsmål.
Du har ret til at spørge.
Se, hvad fuldmånen gør ved havet.
Dens hår hænger ned over det.
Du har ret.
Det minder mig om vores tid i Indien.
Vores tid i Goa.
Fuldmånen der var også nuttet.
Vi gik i skinnende kjoler, vi købte på markedet.
Farverige blomsterkranse om halsen.
Det var det eneste sted, jeg ikke ønskede at forlade.
Vi har besøg.
Hvad?
Se lige den charlatan.
Den er meget sort, ikke?
Har du det godt?
Nej, jeg har ikke.
Der var stejle trapper op til vores hjem.
Jeg fandt engang en såret krageunge.
Da jeg ville tage den med mig,
dukkede dens mor op.
Hun anede ikke, vi skulle til dyrlægen.
Hun troede, jeg ville skade ungen.
Virkelig? Hvad gjorde hun?
Hun gjorde det, en mor må gøre, Bambi.
Væk med dig! Lad mig være!
Hjælp mig! Det gør virkelig ondt!
Væk!
Skadede kragen dig, søde? Var det den krage?
Jeg overlevede med nød og næppe kløerne.
Jeg var dækket af blod og kradsemærker.
Stakkel. Du skulle være løbet hjem.
Det gjorde jeg.
Til et hjem, hvor jeg var mindre værdsat end ungen.
Hjem til min mor,
som ikke kunne elske mig så højt som en kragemor.
Alt ved hende skræmte mig.
Fra hendes banken på døren til hendes klikkende hæle på gangen.
Hvad er der sket?
Din far kommer snart. Skal han se dig sådan?
Jeg ordner det om lidt.
Ordner hvad? Du har vist allerede ordnet noget.
Chaufføren kører dig på hospitalet.
Du må hellere undersøges.
Gå ind på værelset.
Du skal ikke have det skidt. Mormor er væk nu.
Ja, det er hun.
Hun døde nemlig, før du blev født.
Hun døde, før hun kunne forgifte dig med sin ondskab.
Det eneste gode, hun har gjort for mig, var at dø.
Er hun død?
Men altså,
hvis mormor er død, hvem flygter vi så fra, mor?
Flygter vi fra din far?
Eller fra min far?
Han ønskede mig ikke født, så nu ønsker han mig død?
Fortæl mig det, mor.
- Hvem flygter vi fra? - Tro mig, min skat.
Jeg tier kun om det for at bevare fatningen.
Ellers vil jeg blive knust.
Og så kan vi ikke flygte.
Og vi bliver nedlagt.
Okay, mor.
Så fortæl mig intet.
Jeg vil ikke vide noget om nogen.
Vi har allerede hinanden.
Vi er Måneenheden.
Tilgiv mig, skat.
Tilgiv min fortid.
Velbekomme til Dem også.
- Ellers andet? - Tak.
Velbekomme.
Godaften.
Du ser allerede friskere ud. Skønt. Fremragende. Du ser godt ud.
Jeg har det også bedre.
- Men husk at tage dine piller. - Ja.
Godt.
Godt så. Hav en god aften. Velbekomme.
Mor?
Du kan ikke lide ham, vel?
Han er slangen i paradiset, skat.
Har du lagt mærke til noget?
Nej. Der er ikke sket noget.
Bare det bliver ved sådan.
Bambi, vi er okay.
Spis nu bare.
Her sker vist virkelig ikke noget.
Når ingen hakker på os i dagevis
eller giver os problemer, er det virkelig dejligt.
Bambi.
Mor?
Du er vidunderlig.
Tillykke med fødselsdagen, skat.
Jeg havde glemt, det er min fødselsdag i dag.
Ja.
- Det er dejligt at vokse op hos dig. - Du kan bede om alt.
Ingen grænser. Spørg løs.
Okay.
Hvis det ikke knuser dig...
...og det ikke giver dig et tungt hjerte...
...så fortæl om min far.
Ræk mig skruetrækkeren.
Tangen.
Jeg bad om tangen, knægt.
Giv nu slip.
Skal det være en spøg?
Hold da op. Se, hvem det er.
Jeg hørte, du mangler hjælp.
Pænt af dig.
Kom med.
- Hvorhen? - Kom nu bare.
- Hvorfor? - Kom.
Hvad så?
Ingenting.
Godt, du er her.
- Hvor er mekanikeren? - Jeg ser efter.
Min far.
- Hvor er du? - Rolig. Ikke en lyd.
Jeg kommer.
Velkommen.
Sig, hvad du har lavet.
Naturligvis, hr.
Føleren var ødelagt, så den lavede jeg.
Jeg fiksede også et problem med brændstofpumpen.
Håndbremsekablet var løst, så det strammede jeg også.
Godt.
Godt gået af ham. Din søn har virkelig klaret sig godt.
- Det er bedre end serviceværkstedet. - Han er dygtig.
Mor, jeg kalder det her for Hotel Paradis.
Se det lige. Det er som at være i paradis.
Jeg er glad for, at vi er her.
- Goddag. - Goddag.
Jeg har reserveret et af mine borde.
Vi går ikke andre steder hen.
- Vi kommer om lidt, Blondie. - Godt.
- Blondie kan lide dig. - Jeg er også glad for ham.
Mor har et blødt punkt for blonde mennesker.
Jeg var glad for moderen, selvom hun ikke var alles kop te.
Hun lavede diskrete jokes, man lo ad, hvis man forstod dem.
Jeg har mødt mange mødre på hotellet, men ingen elskede deres børn så højt.
Det mener jeg.
Så skete det frygtelige.
Det var en skam. Virkelig.
Værsgo, frue.
Hallo? Jeg vil gerne hæve penge fra min bundne konto.
Nej, bindingen er ikke udløbet.
Du er allerede ekspert.
- Det var bedre i dag, ikke? - Absolut.
Nu skal du høre. Jeg og mine venner har fri i morgen.
Vi tager til Aquarium Cove. Det er en time herfra med båd.
Det gør vi hvert år.
Du skulle tage med. Det bliver en uforglemmelig dag.
Jeg ville rigtig gerne med.
Jeg ville prøve, hvis jeg var dig.
Det er dét værd.
Kom nu.
- Jeg siger det bare ligeud, mor. - Jeg lytter.
Der er en bugt, der hedder Aquarium. Folk her tager dertil hvert år.
- Som en tradition. - Som en tradition.
De tager derhen i morgen, og de inviterede mig med.
De siger, det bliver uforglemmeligt.
Jeg vil så gerne med. Kom nu.
Ikke tale om.
Vi har en aftale med banken i morgen. Vi skal hæve penge.
Vi har ikke flere kontanter.
Kan du ikke selv?
Hvad siger du?
Kan du ikke selv tage i banken i morgen?
Så tager jeg med dem.
Hvad siger du, mor?
Kom nu. Jeg vil så gerne med.
Og det er jo Hotel Paradis, ikke?
Du behøver ikke at være urolig her.
Jeg må tænke over det.
Vi ses til aftensmaden.
- Hvad så? Alt vel? - Lad være med at spørge.
Jeg er nede. Jeg kan heller ikke tage til bugten i morgen.
- Hvorfor ikke? Hvad sker der? - Intet.
Noget officielt. Jeg er væk i to dage.
- Sådan er det jo. Velbekomme. - Tak.
Jeg kan næsten ikke trække vejret.
Nu har vi jo spist aftensmad.
Din tid er udløbet.
Godaften.
Jeg frygter, at du siger nej.
Vil du virkelig gerne afsted?
Okay.
Det må du godt.
Mener du det?
Det er allerførste gang.
Vi skriver historie.
"Alle små bambier bliver store en dag."
Jeg er helt målløs. Mundlam.
Hans øjne lyste præcis sådan, når han var glad.
Hvad?
- Du spurgte jo om din far, ikke? - Jo.
Skæret i hans blå øjne slog smut mod hans lyse hår.
Han var så flot.
Og lidt naiv.
Der var ikke ondt skabt i ham.
I to er ens, Bambi.
Vil du vide noget, så se dig i spejlet.
Sikke en fantastisk fødselsdagsgave, mor.
Tillykke med fødselsdagen.
Godt, jeg har dig.
- Hvad er der? - Ikke noget.
- Hvorfor ser du sådan på mig. - Du er smuk.
Du har et smukt smil.
MERCEDES-BENZ BRUGSANVISNING
Lad ikke nogen komme tæt på dig i dag, Bambi.
Bare rolig.
Det er kun hotelpersonalet, som vi allerede kender.
Jeg er bekymret, Bambi.
Det ved jeg, men lad os nu gøre det.
Okay. Lad os det.
Kom her.
Pas på dig selv, okay?
- Jeg elsker dig højt. - Jeg elsker også dig.
- Vær forsigtig. - Okay.
Vi sejler om en halv time. Skal du med?
- Jeg pakker lige min taske. - Okay.
OBSTETRISK OG GYNÆKOLOGISK KLINIK
Hjælp!
Er her nogen?
Vent lidt, skat.
Vi er der snart. Mor tog dig med på hospitalet.
Er her nogen?
BAMBI
Skræmte jeg dig?
Det beklager jeg.
I har virkelig gjort værelset flot. Jeg kan godt lide det.
Godt gået. Det ser fantastisk ud.
Hvorfor er De her?
Jeg er hotellæge. Jeg kigger bare forbi.
Hvordan kom De ind?
Døren var åben, så jeg gik ind.
Hvad vil De?
Jeg vil ikke noget.
Jeg ville se, hvordan du har det.
Har jeg gjort noget galt?
Hvad laver De?
- Stille. - Slip mig.
- Tys. - Jeg må gå. De venter på mig.
Hvorfor så anspændt?
- Det gør ondt. Slip. - Fordi du trækker armen væk.
- Jeg må gå. Lad mig gå. - Vær nu stille. Tys.
Jeg er nødt til at gå. Lad mig gå. Jeg skal gå. Vær nu sød.
Jeg skal gå. De venter på mig. Lad mig gå.
- Vær nu sød. - Stop.
- Lad mig nu gå. - Hold op.
Lad mig gå, sagde jeg!
Hey. Helt stille. Tag det roligt.
- Lad mig gå. - Ja. Hvorfor græder du?
Jeg spurgte pænt. Hvorfor forstår De det ikke?
Det er faktisk dig, der ikke forstår mig. Vil du vide, hvorfor jeg er her? Se.
- Jeg kom med din medicin. - Jeg vil ikke have den.
Vent nu lige...
Fuck!
De ventede på Deres datter, men så var de nødt til at sejle.
- Hun er altså ikke taget til bugten? - Nej.
- Blondie. - Ja, frue?
- Har du set min datter? - Nej.
Skulle hun ikke til Aquarium Cove?
Er der sket noget?
Hvorfor er lægen her? Han sagde, han var væk et par dage.
Han tog afsted i aftes og kom tilbage i morges.
Jeg aner ikke hvorfor.
Mor.
Fik du hævet vores penge?
Hvor var du?
Hvad mener du? Vi tog til Aquarium Cove.
Din taske er her.
Jeg glemte den i farten.
Sæt dig.
Skete der noget i bugten? Du ser oprevet ud.
Næh. Jeg er bare lidt træt.
Du var vel i vandet hele dagen.
Ja.
- Jeg får noget mad bragt op. - Jeg er mæt, ellers tak.
Jeg går i bad og går i seng.
Gå i bad der, hvor vi skal hen.
Jeg skal tale med banken igen.
Vi skal være der i morgen tidlig.
Jeg har bestilt en båd, der sejler os ind nu.
Vi overnatter på hotel i byen.
Vi hæver pengene i morgen
og vender tilbage til vores Hotel Paradis.
Hørte du, hvad jeg sagde?
Meget gerne, mor.
Jeg pakker vores tasker.
Lad mig nu gå.
Mor!
Mor?
Er du på badeværelset?
Mor?
"Jeg tager i banken. Bliv på værelset, Bambi."
- Hold båden klar. Jeg kommer straks. - Javel.
Jeg vidste det, da de ikke kom til morgenmad.
Jeg vidste, der var noget galt.
De kom hverken til morgen, frokost eller aften.
Hvor var de? De havde ikke checket ud.
Det viste sig, lægen var perverteret.
Han lagde også an på stuepigerne.
Doktor, det er receptionen.
- Hvad så, kære reception? - Kan De huske mor og datter?
- Ja. Hvad med dem? - Pigen har fået influenza igen.
De bad Dem komme op på værelset.
Hvem præcis spurgte efter mig, reception?
Moderen. Hun har et akut ærinde i byen og var helt desperat.
Du vil forlade mig en dag, mor. Ligesom Bambis mor gjorde.
Men lad det ikke være i dag.
Skynd dig tilbage.
DOKTOR
Hallo? Er her nogen?
Det er lægen.
De sagde, nogen var syg.
Nogen er.
Hvor er personen?
Her.
Det er dig, der er syg!
Du skulle være væk i to dage.
Det var bare for at vildlede dig.
Jeg tænkte, du ville tro på det.
Og det gjorde du straks.
- Jeg var vel heldig. - Nej.
Det var ikke held.
Jeg ønskede bare at tro, der var et paradis uden slanger.
Min datter betalte prisen.
Din datter...
Hun slog benene væk under mig.
Men der skete ikke noget.
Måske med dig...
Kom så! Dybe vejrtrækninger!
Pres hårdere.
Tillykke. Det er en pige.
Mor?
- Hvem er det? - Luk op, Bambi.
Mor.
Bambi.
Fik du ordnet det med banken?
Det gjorde jeg, skat.
Så kan vi rejse, når vi har lyst?
Ja.
Mor, jeg...
Jeg vil aldrig tilbage til Hotel Paradis.
Så lader vi være, skat.
Vi kan tage et andet sted hen.
Ja.
Det er alligevel på tide.
Bambi.
Din mor er her.
Din mor er her altid for dig.
Jeg forlader dig aldrig.
Lad os tage afsted.
Lad os det, Bambi.
Vi så dem ikke i nogle dage.
Så gjorde to af rengøringsfolkene rent på værelserne.
De så blod på vinduet og skyndte sig derind.
Hvad er der sket?
GERNINGSSTED
POLITI
De fandt lægen på sengen
tildækket med et lagen.
Det så De selv.
Sengetøjet, værelset og vinduet...
Alt var rødt af blod.
Se her.
Var det dem?
Ja, det var.
Tekster af: Pia C. Hvid