Det var länge sen vi lämnade hotellet. Jag mår inte alls bra.
Det känns alltid så här när vi har flytt.
Alla mina frågor ger mig huvudvärk.
Vart ska vi?
Vi är vid vårt nya hotell.
Du kommer att älska det, vännen. Ett paradis som man bara når med båt.
Hotelläkaren säger att han kan göra dig frisk på nolltid.
Titta.
Titta, vännen, det är verkligen ett paradis.
Varför har vi inget riktigt hem?
Vi är alltid på flykt, vännen. Du vet att de jagar oss.
- Jag tänker mycket på det, mamma. - På vad?
Tänk om vi hade ett hem.
Om vi slapp bo på hotell och slapp fly hela tiden.
Om vi var som de falska själarna och det gräsliga patrasket.
Hur skulle det vara?
Det skulle inte vara nån skillnad, Bambi.
Det här är vårt liv, det kan inget ändra på.
Vi är framme.
Så här är det alltid.
Frågor som inte får ställas, ämnen som inte får tas upp.
Lugn, Bambi. Ta det försiktigt.
Välkomna till vårt hotell.
Jag är hotelläkare här.
WHO WERE WE RUNNING FROM?
Hon kallade mig "lintotten". Jag höll mig nära dem.
Grattis på födelsedagen, Bambi.
Jag älskade att servera henne.
Jag ville säga till henne att hon var speciell.
Jag önskar att jag hade gjort det.
Jag önskar att hon hade förstått att nån uppskattade henne.
Jag minns deras rum.
De hade gjort det så fint med stenar och kvistar.
Polisen tvingade ut mig ur rummet.
Nu mår du väl bättre, mamma? Snälla, säg nåt.
Det blir väl inte som jag är rädd för?
Du har så många frågor.
Svåra frågor.
Du har all rätt att undra.
Titta vad fullmånen gör med havet.
Hon fladdrar med håret över det.
Du har rätt.
Det påminner om vår tid i Indien. När vi var i Goa.
Fullmånen var härlig där med.
Vi hade paljettklänningar som vi köpt på marknaden.
Blomstergirlanger runt halsen.
Det är den enda platsen jag inte har velat lämna.
- Vi har sällskap. - Va?
Titta på den där skojaren.
Vilken mörk kråka.
Mår du bra?
Nej.
Det var branta trappor upp till oss.
En gång stötte jag på en skadad kråkunge.
Jag var på väg att ta den med mig när dess mamma dök upp.
Hon förstod inte att vi skulle till veterinären.
Hon trodde att jag ville ungen illa.
Vad gjorde hon då?
Hon gjorde det som en mor måste göra, Bambi.
Sluta! Låt bli!
Låt mig vara!
Hjälp! Hjälp mig! Det gör ont!
Sjas!
Vännen, gjorde kråkan dig illa?
Var det den kråkan där?
Det var knappt att jag överlevde hennes klor.
Jag hade blod och rivsår överallt.
Stackars dig. Du borde ha sprungit hem.
Det gjorde jag.
Hem dit där jag var mindre värd än en kråkunge.
Hem till mamma, som inte älskade mig som kråkmamman älskade sin unge.
Allt med henne skrämde mig.
Från hur hon knackade på dörren, till ljudet av hennes klackar i korridoren.
Vad har du gjort?
Ska din pappa behöva se dig sån här?
Jag ordnar det strax.
Ordnar vadå? Titta, så du ser ut.
Chauffören får köra dig till sjukhuset.
Du måste undersökas.
Gå till ditt rum.
Må inte dåligt över det där mer. Mormor är borta.
Det är hon, Bambi.
Hon dog innan du föddes.
Hon dog innan hon kunde påverka dig med sina galenskaper.
Det enda bra hon nånsin gjorde för mig var att dö, Bambi.
Är hon död?
Men då...
Om mormor är död, vem är det då vi flyr ifrån?
Är det din pappa?
Eller är det min pappa?
Han ville inte ha mig, så nu vill han inte att jag ska leva?
Berätta, mamma.
Vem är det vi flyr ifrån?
Tro mig, vännen...
Jag håller tyst om det för att hålla samman.
Om jag pratade om det skulle jag gå i bitar.
Och då kan vi inte fly.
Då tar de oss.
Okej, mamma.
Säg ingenting.
Jag vill inte veta nåt om nåt eller nån. Vi har ju varandra.
Vi är månenheten.
Förlåt mig, vännen.
Förlåt mitt förflutna.
Smaklig måltid.
-Önskas nåt mer? - Nej, tack.
Smaklig måltid.
God kväll.
Du ser ju ut att må bättre redan. Fantastiskt. Du strålar verkligen.
Ja, jag mår bättre.
- Men ta dina tabletter. - Det ska jag.
Då så.
Ja, men då så. Ha en fin kväll. Smaklig måltid.
Mamma?
- Gillar du inte den där läkaren? - Han är en orm i paradiset, vännen.
- Har det hänt nåt? - Nej, inget har hänt.
- Hoppas att det fortsätter så. - Vi klarar oss, Bambi.
Ät nu.
Så är det, ingenting verkar hända.
Det är så härligt när dagarna går
utan att nån klagar på oss eller det blir bråk.
Bambi.
Mamma?
Du är så snäll.
- Grattis på födelsedagen, vännen. - Det hade jag glömt.
- Jag fyller ju år i dag. - Ja.
- Det är så härligt att växa upp med dig. -Önska dig nåt nu. Inga begränsningar.
Okej...
Om du inte går i bitar...
...och inte blir tung i hjärtat...
...så berätta om min pappa.
Räck mig skruvmejseln.
Tången.
Ge mig tången, pojk.
Släpp.
Driver du med mig, eller?
Åh, det är ju du.
Du behövde ju hjälp.
Det var snällt av dig.
Följ med mig.
- Vart då? - Kom, bara.
- Varför? - Kom.
- Vad är det? - Ingenting.
Bra att du kom.
- Var är mekanikern? - Jag ska kolla.
Pappa...
- Var är du? - Inte ett ljud.
Jag kommer.
Välkommen, herrn.
Förklara vad du har gjort.
Det ska bli, herrn.
Sensorn var trasig, så den är lagad nu. Jag har även fixat bränslepumpsproblemet.
Och kabeln till handbromsen satt löst, så den är fastsatt.
Bra.
Bra gjort av honom. Din son har verkligen blivit duktig.
- Han är bättre än verkstan. - Han kan sin sak.
Jag kallar det här stället för paradishotellet.
Titta bara, det är som i paradiset.
Det är skönt att vara här.
- Hej. - Hej.
- Jag har sparat ett bord till er. - Vi vill inte gå nån annanstans.
- Vi kommer strax, lintotten. - Okej.
- Lintotten gillar dig. - Jag gillar honom också.
Mamma är svag för blonda personer.
Jag tyckte mycket om mamman. Men visst, hon var speciell.
Hon kom med subtila skämt, som var roliga om man förstod.
Jag har träffat många mammor på hotellet,
men hennes kärlek till dottern var nåt alldeles extra.
Sen hände det där hemska.
Det var verkligen synd och skam.
Varsågod.
Hallå? Jag vill ta ut pengar från mitt tidsbundna sparande.
Nej, i förtid.
Vad duktig du är!
- Visst gick det bättre i dag? - Verkligen.
Du...
Vi är lediga i morgon.
Vi ska till Akvarieviken, en timme härifrån med båt.
Vi åker dit varje år. Du borde följa med.
- Det blir minnesvärt. - Det skulle jag gärna vilja...
Jag skulle försöka få till det, om jag var du. Det är värt det.
Kom igen.
- Jag säger det rakt ut, mamma. - Jag lyssnar.
Det finns en vik som kallas för Akvarieviken.
De åker dit varje år.
- En tradition, alltså. - Ja.
De ska dit i morgon. De bjöd med mig.
De säger att det är oförglömligt.
Jag vill så gärna åka, mamma.
Det går inte.
Jag har precis bestämt möte med banken. Vi måste ta ut pengar.
- De håller på att ta slut. - Du kan väl göra det?
Förlåt?
Kan inte du gå till banken ensam i morgon?
Så följer jag med dem. Vad säger du, mamma?
Snälla, jag vill så gärna.
Det här är ju paradishotellet.
Så du behöver inte oroa dig.
Jag måste tänka på saken.
Du får besked vid middagen.
- Allt väl, doktorn? - Fråga inte.
Jag är så besviken, jag kan inte åka till viken i morgon.
- Jaså? Vad har hänt? - Inget.
Jobbgrejer. Jag måste åka iväg ett par dagar.
- Ingen fara. Ha det så bra. - Tack.
Mitt hjärta bultar så.
Vi har ätit klart nu.
Nu är det dags.
God kväll.
Jag är så rädd att du ska säga nej.
Vill du så gärna åka?
Okej.
Du får åka.
Menar du det?
Det blir första gången. Det blir historiskt.
"Alla skogens rådjur växer upp."
Jag är helt mållös.
Precis så lyste hans ögon upp.
Va?
- Du frågade ju om din pappa. - Ja.
Hans blåa ögon gnistrade under hans blonda lockar.
Han var så stilig.
Och lite naiv.
Han hade ingen ondska i sig.
Ni är så lika, Bambi.
Se dig i spegeln så får du veta mer.
Vilken fantastisk födelsedagspresent, mamma.
Grattis på födelsedagen, Bambi. Jag är så glad över dig.
- Vad är det? - Ingenting.
- Varför ser du så där på mig? - Du är vacker.
Ditt leende är vackert.
INSTRUKTIONSBOK
Håll folk på avstånd i dag, Bambi.
Ingen fara. Det är bara hotellpersonalen, som vi redan känner.
Jag är orolig, Bambi.
Jag vet, men nu gör vi det bara.
Okej, det gör vi.
Kom.
- Var försiktig, okej? - Ja.
- Jag älskar dig väldigt mycket. - Jag älskar dig med.
- Var försiktig. - Ja, då.
Vi åker om en halvtimme. Kommer du?
- Okej, jag går och packar. - Okej.
KVINNOKLINIK
Hjälp!
Är det nån här?
Vänta, vännen. Vi är snart framme.
Mamma har gått till sjukhuset.
Är det nån här?
Skrämde jag dig?
Förlåt mig.
Vad fint ni har gjort det. Jättefint, tycker jag.
Bra gjort, det blev toppen.
Vad gör ni här?
Vadå? Jag är ju hotellets läkare.
- Hur kom ni in? - Det var öppet, så jag gick in.
- Vad vill ni? - Jag vill ingenting.
Jag ville bara se hur du mår.
Det går väl bra?
Vad gör du?
- Tyst nu. - Släpp mig.
- Tyst. - De väntar på mig.
Lugna ner dig.
- Släpp, det gör ont. - Det gör ont för att du drar.
- Jag måste gå. Snälla. - Tyst nu. Tyst.
Jag måste gå.
Släpp mig, jag måste gå. Snälla.
Jag måste gå. De väntar. Snälla, släpp mig.
- Snälla. - Sluta.
- Släpp, snälla. - Sluta nu.
Släpp, sa jag!
Tyst, lugna ner dig.
- Släpp mig. - Det ska jag. Gråt inte.
Snälla, snälla. Förstår du inte?
Det är faktiskt du som inte förstår.
Ska jag berätta vad jag vill? Kolla.
- Jag skulle ge dig din medicin. - Jag vill inte ha.
Men vänta...
Helvete.
De väntade på er dotter en stund, men sen behövde de åka.
- Så hon följde inte med? - Nej.
- Lintotten. - Ja, frun?
- Har du sett min dotter? - Nej.
Följde inte hon med till Akvarieviken?
Har det hänt nåt?
Vad gör läkaren här? Han sa att han skulle bort ett par dagar.
Han åkte i går kväll och kom tillbaka i morse.
Jag förstod inte heller.
Mamma...
Fick du ut pengarna?
Var har du varit?
Vad menar du? Vi var vid Akvarieviken.
Din väska är här.
Ja, jag glömde den.
Sätt dig.
Hände det nåt vid viken? Du ser besvärad ut.
Nej, jag är bara lite trött.
Du var väl i vattnet hela dagen.
Ja.
- Jag ringer och beställer lite mat. - Nej, jag är mätt.
Jag ska duscha och lägga mig.
Du får duscha när vi kommer fram.
Jag har lite kvar att göra på banken.
Vi ska dit i morgon bitti. Vi tar en båt till stan alldeles strax.
Så sover vi över där.
Vi tar ut pengarna i morgon bitti.
Sen åker vi tillbaka till paradishotellet.
Lyssnar du?
Gärna, mamma.
Jag ska packa väskorna.
Släpp, snälla släpp.
Mamma!
Mamma?
Är du på toaletten?
Mamma?
"Jag åker till banken. Stanna på rummet, Bambi."
- Vi åker igen alldeles strax. - Ja, frun.
Jag förstod det när de inte kom till frukosten.
Jag förstod att nåt hade hänt.
De kom inte till frukost, lunch eller middag.
Var var de? De hade inte checkat ut.
Det visade sig att läkaren var en snuskhummer.
Han hade antastat personalen också.
- Det här är receptionen, doktorn. - Vad gäller det?
Minns ni mamman och dottern?
- Ja, vad gäller det? -Flickan har fått feber igen.
De vill att ni kommer till deras rum.
Vem var det som frågade efter mig?
Mamman. Hon behövde åka in till stan och bad om hjälp.
Jag vet att du kommer att lämna mig ensam, som Bambis mamma gjorde.
Men snälla, inte i dag.
Skynda dig tillbaka.
Hallå? Nån här?
Det är läkaren.
Jag fick höra att nån var sjuk.
Det stämmer.
Var är den sjuka?
Här.
Det är du.
Du skulle vara borta i två dagar.
Det var bara ett bete.
Jag tänkte att du skulle nappa.
Det gjorde du direkt.
- Tur för mig. - Nej.
Det var inte tur.
Jag ville tro på ett paradis utan ormar.
Min dotter fick ta smällen.
Din dotter, ja...
Jag blev alldeles till mig.
Men ingenting hände.
Men du kanske...
Djupa andetag!
Ta i nu!
Grattis. Det är en flicka.
Mamma?
Vem är det?
Öppna, Bambi.
Mamma!
Bambi.
Hur gick det på banken?
Det är ordnat, vännen.
Kan vi åka när vi vill nu?
Ja.
Mamma, jag...
Jag vill inte tillbaka till paradishotellet.
Det måste vi inte, vännen. Vi kan åka nån annanstans.
Ja. Det är ändå dags.
Bambi...
Mamma är här.
Mamma finns alltid här för dig.
Jag lämnar dig aldrig.
Vi åker, mamma.
Vi åker, Bambi.
De syntes inte till på några dagar.
Sen var det två städerskor som skulle städa...
De såg blod på fönstret och sprang in.
Vad har hänt här?
POLIS
De hittade läkaren i sängen med ett lakan över sig.
Som ni såg.
Lakanen, rummet, fönstret...
Allt var täckt av blod.
Titta här.
Var det de här två?
Ja, konstapeln.
Undertexter: Karl Hårding