Nu går vi så afslappet som muligt ind og hæver pengene.
Lad os få det gjort.
Lad os det.
Godmorgen.
Kan du se Engel Med Briller for enden af skranken?
Engel Med Briller? Glimrende valg, mor.
Kom.
Mange tak.
Godmorgen.
Hvad kan jeg hjælpe Dem med?
Sæt Dem endelig ned.
Vi ringede om det i går.
Vi vil hæve alle pengene på vores bundne konto.
- Alle pengene? - Ja.
Godt. Lad os se på det.
Hold da op. Det er mange penge.
Jeg spørger min kollega, om pengene er klar.
Deres penge er klar.
Er De sikker på, at De vil hæve det hele?
Ja tak.
Godt. Jeg kommer straks med dem.
De kan gå ind på filialchefens kontor så længe.
Hvorfor det?
De skal kvittere for hævningen.
På filialchefens kontor?
Hun vil gerne hilse på Dem. Det har hun noteret her.
Så lad os gå ind og kvittere. Kom, skat.
FILIALCHEF
Kom ind.
Fyren sagde: "Ringede hun, ville jeg tale med hende."
Jeg sagde jo, at der er rigtig sjovt.
Det ved jeg nu ikke, men du må tage med os en dag.
Helt fint, men I betaler gildet.
- Hvad? - Du er strid.
Undskyld mig?
Hvad kan jeg hjælpe Dem med?
Beklager forstyrrelsen.
Vi kan vente udenfor, til I har sludret færdigt.
Tag Dem af vores overførsel, når det passer Dem.
Altså...
Vi vil hæve vores penge, og man bad os om at kvittere.
Nå, det var Dem?
Jeg ville så gerne møde Dem.
Hvorfor det?
Det er mange penge.
Jeg ville gerne vide, hvem der ville hæve dem før tid.
- Passer vi så ind i billedet? - Hvabehar?
Opdigtede De en procedure, bare fordi De var nysgerrig?
Naturligvis ikke, frue.
De mister mange renter. Det er for Deres egen skyld. Det ville være synd.
Det tror jeg ikke på. De vil bare gerne beholde penge i banken.
Jeg bryder mig ikke om Deres attitude.
Giv mig det, jeg skal underskrive.
Så kan De drikke Deres blodkaffe med Deres blodsøstre.
Hvad?
Vi bør gå.
Okay. Jeg ringer til jer. Vi ses.
- Okay. Vi ses. - Vi ses.
Men det er nu mig, der beslutter, om De kan hæve pengene.
Så er det slået fast.
Frue.
Jeg er meget nysgerrig.
Drikker du en slurk blod, så snart du står op hver morgen?
Lad os gå, Bambi.
Vi hæver pengene i en anden filial.
Frue!
Lad os nu give Dem Deres penge.
De har ret. De har ret til at hæve Deres egne penge.
Jeg tror, De misforstod mig.
Så er De rar.
- Fint. - Gør papirerne og pengene klar nu.
Lad ikke damen vente.
Lad os gå ind og få en kop kaffe imens.
Ellers tak. Bare pengene.
Fint. Jeg er med. Jeg gør det hele klar.
Med sid endelig ned.
Det går hurtigt. Jeg kommer straks.
Ring til politiet.
- Det er dén mor og datter. - Hvad?
Ring til politiet. Hotelmorderen er her.
Lås dørene. Nødsituation. Agér naturligt.
Agér naturligt.
WHO WERE WE RUNNING FROM?
I følge anmeldelsen er de i banken.
Okay, chef. Bare send os adressen.
Godt. Okay.
Sømmet i bund.
Nu har vi dem.
- Hvor er politiet? - På vej. Jeg har meldt det.
Godt.
Næsten klar.
Vil De åbne døren?
Vil De ikke nok åbne døren?
Åbn døren. Min mor er derinde. Vil De ikke nok åbne døren? Kom nu!
Hører De? Åbn døren. Min mor er derinde.
- Stadig intet politi. Hvad nu? - Jeg kan ikke lade hende vente mere.
- Jeg må prøve at trække tiden ud. - Vær forsigtig, chef.
Så er pengene klar. De kan tage dem med nu.
Chef? Er De okay?
Chef!
Åbn døren! Nu!
Hvad laver hun?
Hun er ude på noget derinde.
Åbn døren!
Afspær området.
Luk døren op.
- Bambi. - Mor!
Skat.
- Lad os tage til vores ø. - Ja, mor.
- Båden sejler om et kvarter. - Vi når det. Det er tæt på.
Denne vej.
- Gå hurtigt, men løb ikke. - Okay.
AMBULANCE
Vi rystede dem af.
I-ngen er fulgt efter os. - Fordi vi klarede den, skat.
- Kan du se havnen? - Ja.
Der ligger vores båd.
Hallo!
- Løb! - Stop! Løb ikke!
- Mor? - Løb.
- Hvad sker der, mor? - Vent. Bevar roen. Bliv tæt på mig.
Undskyld mig.
Løb, skat!
Vi forfølger de mistænkte. De løber mod centrum fra havnen.
Forstået. Vi eftersætter.
Stop! Politiet! Stop!
Jeg sagde stop!
Løb!
Bambi, lad os vise dem, hvor gode svømmere vi er.
- Jeg har forstået, mor. - Stop!
- Glimrende idé. - Stå stille!
Af vejen!
- Må jeg bede om vand? - Så gerne, frøken.
Tak.
Vi er på vores ø.
Vi nåede kun lige vores båd.
Jeg tager op på bjerget hver dag
for at nyde vores blomstereng overfor.
Den skulle være et kært minde.
Gid vi havde kunnet kvittere for pengene uden problemer.
Gid vi aldrig havde mødt filialchefen.
Måske er der i et parallelunivers
en Bambi med sin mor, der fredfyldte nyder blomsterne.
Men det er ikke os.
I alle mulige virkeligheder
er vi den Bambi med hendes mor, der kvajede sig.
Naturligvis kan jeg fortælle Dem hendes rigtige navn.
Uanset hvor meget jeg skammer mig over det, er vi i familie.
Jeg gav Dem faktisk navnet, da jeg løb på hende på hotellet.
Ja, det gjorde De.
Kan De give os flere oplysninger?
Spørg bare løs.
Jeg fortæller Dem alt om den modbydelige kvinde
og alle de mord, hun har begået.
Godmorgen, mor.
Vejret er fantastisk.
Godmorgen.
Skal jeg fylde badekarret?
Så kan vi spise morgenmad bagefter.
Jeg bliver på værelset.
Mor, du har ikke været i bad i dagevis.
Eller været ude.
Hvornår ender Tungt hjerte-dagene?
Det er ikke det. Det er Ram bunden-følelsen.
Det er meget værre.
Tog jeg et bad, friserede mig og børstede tænderne,
ville det være godt for mig.
Måske ville jeg få det godt.
- Det ville være godt. - Nej. Jeg bør have det elendigt.
Jeg bør føle mig totalt besejret.
Jeg ødelagde det hele.
Fordi du var skødesløs.
Ja.
Fordi du solgte din arv fra din mor for hurtigt.
Ja. Det var min skyld, at vi mistede alt.
Se her.
Det er alt, hvad vi har.
Der bliver færre hver dag.
Det er virkelig vores sidste penge.
Vi solgte mors ring, så snart vi kom til øen.
Kom, skat. Tag nu bare ringen af.
Frue?
Hvad er det?
Er det det hele?
Hvad forventede De? Det er en god pris.
Kom, skat.
Ikke mere jord at sælge eller penge at hæve.
Jeg har aldrig arbejdet.
Hvad gør vi nu?
Hvordan skal vi klare os her? For hvad?
Din Ram bunden-følelse skræmmer mig meget, mor.
Ved du, hvad jeg tænker?
Jeg lytter.
Presser jeg mig selv helt ned på bunden
og som en vildt grådig dykker
når ned til det allerdybeste sted...
Ja?
Så har jeg en løsning, når jeg kommer op igen.
Hvis jeg altså kan komme op igen uden at få dykkersyge.
Det lyder meget gennemtænkt, mor.
- Lad mig nu være lidt. - Nej. Bed mig ikke om det.
Det hele er din skyld, Isdronning.
Man klarer sig ikke uden arbejde. Sælg ikke alt. Man kan ende som fattig.
Af og til tænker jeg...
...om min mor faktisk døde?
Forstår du det?
Fandt jeg bare på det for at kunne overleve?
Hun har sikkert nogen efter mig,
så hun kan dukke op, bedst som jeg tror, jeg er fri for hende.
Så hun kan drukne mig i det øjebliks rædsel.
Men nej.
Så kommer jeg i tanke om,
at vi ikke kunne bruge hendes penge, hvis hun stadig levede.
Ikke så meget som en femøre.
Vi ville ikke kunne sælge hendes ejendom.
- Skal vi tage en lur? - Ja.
Lad os tage en lur.
Hun får aldrig barnet i armene. Jeg får det fjernet efter fødslen.
Stritter hun imod, kan jeg også fjerne hende.
- Jeg knuser hende. - Kom nu. Det ville være at gå for vidt.
Hvad mener du? Hun tilsværtede vores navn. Se lige på os.
Du har selvfølgelig ret angående barnet. Den er ikke familie.
Men det er hun.
Jeg vil ikke miste hende.
Alle spurgte om det samme til begravelsen.
Hvordan kunne bremserne pludselig svigte, når nu bilen blev serviceret jævnligt?
Alle kendte svaret.
Det var den modbydelige kvinde.
Nogen så hende i garagen aftenen før,
men de var jo ikke klar over, at hun prøvede at slå dem ihjel.
Du lever.
Hvad troede du da? Jeg skjulte mig.
Jeg foregav at dø.
For at straffe dig.
Vil du aldrig tilgive mig, mor?
Vil du aldrig elske mig et sekund?
Vil du aldrig holde af din datter, som krager holder af deres unger?
Du vil få din straf.
Snart.
Du var min straf.
Mor?
Har du det godt?
Er der sket noget? Fortæl mig det, hvis du vil.
Skal vi gå udenfor?
Lad os få noget luft.
Det føles godt, ikke?
Det skræmte mig at se dig sådan.
Du talte med dig selv.
Jeg troede, jeg så min mor.
At hun var på hotellet.
Det var bare indbildning.
Så Ram bunden-følelsen er faktisk værre end Tungt hjerte-dagene.
Det sagde jeg jo, skat.
Det vil knuse os, hvis vi ikke får det stoppet.
Sådan føles det.
Du må gøre noget. Du må få os ud af det.
- Bambi, dette sted... - Ellers ender det ikke godt.
Bambi, dette sted! Min mor havde et stykke jord som dette.
- Hun beholdt det, husker jeg nu. - Virkelig?
Jeg huskede det, da jeg så det. Det var præcis sådan.
Hvor ligger det så?
På et overfyldt turiststed. Flere hektar stort.
Er det mange penge værd?
Jeg kan sige så meget, at vi ikke får pengeproblemer det næste par år.
Se selv, mor. Du har reddet os igen.
Du fandt en udvej.
Vi sælger den jord, Bambi. Vi vender hjem til Tyrkiet.
Men politiet leder efter os overalt.
Vi har været her i to måneder. De har nok glemt os.
Det tror jeg ikke.
Hvad med din mavefornemmelse? Den ved altid bedst.
Den siger, det er meget risikabelt. Den vil ikke afsted.
Men har vi noget andet valg?
Vi gik tilbage til værelset.
Vi ringede til alle ejendomsmæglerne i området.
Det er tæt på klipperne.
Ja, jeg kan godt huske stedet. Det er et smukt jordstykke.
Vi vil gerne sælge det så hurtigt som muligt.
- Kan vi mon finde en køber? - Hvor hurtigt?
Så hurtigt som muligt.
Det er jeg sikker på, vi kan. Måske ikke øjeblikkeligt, men...
Jeg ringer, hvis jeg finder en passende køber.
Bare giv mig Deres telefonnummer.
Mor talte i telefon langt ud på aftenen.
Alle veg tilbage, når hun sagde, at det hastede.
Hallo?
Jeg forbinder Dem til den, De ville ringe til. Et øjeblik.
Hallo?
Hallo. Jeg ringer om jorden ved klipperne.
Hvor blev De af, frue?
De gav mig ikke Deres nummer. Jeg har fundet en køber.
- Er det sandt? - Ja, det er. De gav mig endda en fuldmagt.
Vi to kan ordne resten. De skal ikke tale med andre.
De vil bygge en villa der.
Okay. Jeg kommer og afslutter det snart.
Godt. Det ser jeg frem til. Lad os få det på plads.
Du hørte ham, Bambi. Vi vender hjem til Tyrkiet.
Hendes mor var definitionen på en "rigtig dame".
Hendes mantra var: "Hvad der sker mellem os, bliver mellem os.
- Velkommen. - Tak.
Denne vej.
Hendes far var distingveret. Høj og velbygget.
Som en statue.
Men naturligvis
var hans karisma meget langt væk
ved begravelsen.
Øjeblik. Døde han ikke i ulykken?
Nej, det gjorde han ikke. Kun hendes mor og chaufføren døde.
- Værsgo. - Tak.
Goddag.
Tillykke med det. De køber et fabelagtigt jordstykke.
Alt er i øvrigt gjort klar.
Jeg talte med sælgeren. Hun kommer også.
Meget vel.
Tekster af: Pia C. Hvid