"Da Bambi hørte fodtrin bag sig, vendte han sig for at kigge.
Det var Ham.
Det var, som om Han omkransede buskadset. Han var overalt."
Jeg glemmer det aldrig.
Jeg vil altid huske Bambi fortalt med mors stemme.
For evigt.
Mors ru stemme.
Med mors helt egen, særegne stemme.
"Bambi prøvede at tænke,
men de voldsomme lyde, Han lavede, blev højere og højere,
så Bambi ikke kunne tænke.
Blandt skrigene hørte han sin mor hviske: 'Hold dig tæt på mig.'
Hans mor råbte faktisk..."
Hvor nåede vi til, Bambi?
-"Hans mor råbte faktisk." - Nå ja.
"Men det lød som en hvisken i den frygtelige tumult.
Hendes 'Hold dig tæt på mig' indgød Bambi mod.
Hendes ord var som en kæde, der holdt ham.
Var det ikke for den, var han flygtet uden at tøve."
Du kan huske det udenad, skat.
Ja, mor. Også det næste kapitel.
Virkelig?
Jeg kan faktisk huske alle kapitlerne udenad.
Allesammen. Hele bogen.
Jeg kan Bambi udenad.
Du er træt af den, ikke?
Du vil ikke høre den mere.
Det er ikke det...
Jeg kender den jo bare udenad.
Hvor er din bluse med blomsterne?
Jeg ville have den her på.
Uanset hvad jeg har på,
hvad jeg end gør med håret,
kan jeg ikke længere være den lille pige, du ønsker.
Jeg læser aldrig Bambi for dig igen.
WHO WERE WE RUNNING FROM?
Vi gik langs med kysten.
Kun ti minutter fra hotellet var vi i den gamle by.
Mor.
Vi bor kun her, fordi de ikke ville se ID, ikke?
Vi er gået under jorden. Vi bør skjule os for en tid.
Kom. Lad os tage et billede.
Mor købte et polaroidkamera. Hun tager konstant billeder af mig.
Kom så, Bambi.
- Du kan da ikke lide fotografier. - Jo, bare ikke, når andre fotograferer os.
Det er, fordi jeg bliver voksen.
Smil.
Hun vil fange mig på billeder, før jeg bliver helt voksen.
Er du okay?
Jeg kan mærke, de er i hælene på mig.
De kommer virkelig efter os.
Men der er noget, jeg ikke kan regne ud.
- Hvad mener du? - Jeg kan ikke regne det ud.
Her er så varmt.
Jeg kan ikke samle tankerne.
Lad os nu sælge jorden, få vores penge og rejse væk.
Hvad venter vi på?
Ikke endnu.
Jeg skal nok sige til.
Vi må være forsigtige.
Vi har faktisk været her i nogle dage.
Vi har ikke kontaktet Ejendomsmægler.
Vi holder bare øje med hans kontor.
Kom, Bambi.
Kom. Et billede mere ved den her.
Hvordan kunne vi overse den?
Du tog et billede her forleden.
Du har taget billeder af mig ved samtlige sten her.
Husker du samtlige sten her, som du husker Bambi?
Er du okay? Jeg ville ikke gøre dig knust.
Alting bliver værre her. Der er noget, jeg ikke kan regne ud.
Gør ikke det ved dig selv.
Vi finder ud af det. Det gør du.
Er du så bange for mig?
Jeg er bange på dine vegne.
Min Bambi. Min lille skat.
Først til hotellet.
- Hvad? - Vi løber hen til hotellet.
Jeg giver dig et forspring, mor. Jeg ville gribe chancen i dit sted.
Jeg er lige bag dig.
Du vinder, voksne Bambi.
Skat.
Hvad er der?
Så du den sorte bil der, eller var det bare mig?
Der er ikke sådan en bil, mor.
Jeg ser efter.
Men...
Den drejede lige her.
Hvis du ser syner igen, kan vi bare blive på værelset.
Jeg ved ikke længere, hvad der er virkeligt.
For syv år siden på Piazzale Michelangelo i Firenze
blev en psykisk syg kvinde myrdet.
Mordvåbnet var en hobbykniv.
Vi blev naturligvis overraskede, da italiensk politi kontaktede os.
De ville sammenligne fingeraftryk.
Og de fandt moderens aftryk.
Så fandt vi ud af, at duoen tog fra hotel til hotel i Firenze
omkring drabstidspunktet.
Det er altså ikke kun i Tyrkiet. Hun har gjort det overalt.
I Berlin, New York, Budapest...
Og hun har kun ét motiv.
Rør ikke hendes datter.
Offeret havde for vane at skræmme små piger.
Hvis de løb på hinanden et sted, og kvinden skræmte pigen...
De er som sunket i jorden nu.
Omkring samme tidspunkt dukkede faderen op efter alle de år.
Så enten er det allerede sket, eller også bliver det snart rigtig grimt.
- Er vi ikke for langt fra hotellet? - Jo længere væk, desto bedre.
Forstået.
- Hvad med den der? - Den går an.
Indtast nummeret for mig.
Hallo?
Hej. Jeg er ejeren af jordstykket langs kysten.
- Husker De mig? - Naturligvis, frue, men husker De mig?
De lagde ikke noget nummer. Jeg har ventet på Dem.
Jeg kommer om cirka en time. Hvis De har tid.
Det har jeg da. Som sagt har jeg ventet.
Kom bare herhen. Så klarer vi sagen og drikker te.
Lad os få det overstået.
- Vil De skrive adressen ned? - Nej. Jeg finder det.
Kom, Bambi.
Hallo? Hun ringede endelig.
Er hun endelig dukket op?
Ja. Hun kommer hen på mit kontor om en time.
Husk det nu.
Alt skal foregå, som vi har aftalt.
Okay. Naturligvis. De skal ikke...
- Chef? - De kommer.
-Ønsker De noget? - Kør bilen frem.
Det er sidste gang, vi sætter ham på prøve, ikke?
Jo, skat.
Kom, skat.
Kan du se noget?
Fri bane. Og dig?
Fri bane.
Der er ingen på gaden, skat.
Hvad kigger han på?
Hallo. Giv mig spejlet, så jeg kan tjekke.
Kom, skat.
Så er det nu.
Ikke for tæt på. Stands her.
- Er det okay her? - Ja.
- Er vi klar, chef? - Vi er klar.
- Og den anden gruppe? - Næsten klar, chef.
Det sker lige om lidt. Lad os berede os.
- Er du bange, skat? - Nej, det er jeg ikke.
Du er opvokset med at flytte hotel konstant.
Du voksede op i farens skygge.
At skulle overleve hele tiden
har gjort dig til noget helt særligt.
Du har gjort mig til noget særligt, mor.
Vi kan se ejendomsmægleren.
- Modtaget. - Modtaget.
- Der er ingen. Lad os gå, hvis vi er klar. - Lad os det, mor.
Mor.
Bambi?
Der er en sort bil.
- Hvad? - Den holder om hjørnet.
Jeg så reflektionen i spejlet.
- Ligesom din morfars bil? - Ligesom den legetøjsbil, vi ødelagde.
Man kan se den i spejlet. Se.
Det er ham.
Hvem "ham"?
Det var det, jeg ikke kunne regne ud.
Er morfar i live?
Se lige den slange,
der ligger i baghold.
Han ventede på den sidste jordlod. Han vidste, vi ville komme.
Er det helt sikkert ham?
Kan du ikke lugte stanken af hans gift?
Han og Ejendomsmægler lokkede os i en fælde.
Vi kan ikke røre os.
Han har planlagt det her. Han er udspekuleret.
Hvorfor, mor? Hvad vil han os?
Han er en slange. Han vil have mig.
Men måske...
Ja?
Måske vil han have dig.
Vi finder en anden mægler, sælger og flygter, uden han ser os.
Det er for sent.
Han har sikkert alle mæglerne i lommen.
Vi kan ikke spille på hans niveau.
Hvad skal vi så gøre?
Det eneste, vi kan gøre.
Der kom ikke nogen. Hvad skal jeg gøre?
Jeg kører hjem.
Vi tales ved, hvis der sker noget.
Okay. Jeg er arbejder her i aften på...
Vi skygger den gamle mand. I kan godt køre igen.
Modtaget.
Operationen er afblæst. Tilbage til stationen.
Er det ham, mor?
I egen høje person.
Følg med mig.
Mor?
Mor.
Deres medicin.
- Hvis der ikke er andet... - Gå bare.
Farvel.
Tjenestepigen har fri nu.
Hold da helt op.
En hotelejer blev dræbt i New York med en hobbykniv.
- Var det hende? - Muligvis.
Fingeraftrykket passede også.
Den dræbte var 1,95 høj.
Vildt.
Hun er lillebitte. Hvordan gør hun? Jeg fatter det ikke.
Måske er det netop det.
Ingen mistænker hende, så de er ikke på vagt.
Sæt glasset.
Sæt det.
Giv mig stokken.
Vend dig om.
Langsomt.
Lad os snakke sammen.
Hvor vover du at stå i vejen for os?
Hvad?
Hvorfor generer du os?
Hvad ville du have af de mennesker? Hvad?
Hvad havde de gjort dig?
Derfor gør jeg det.
- Har du et svar? - Ikke til dig.
Du har ingen ret til at udspørge mig.
Har du da ikke medlidenhed med den kønne pige?
- Du skal i behandling. - Behold dine gode råd.
Jeg siger, du skal holde dig væk.
Læg dig ikke ud med os.
Jeg vil betale dig hvad som helst
og sende dig, hvorhen du vil, hvis du efterlader hende her.
Hos dig?
Du kan ikke opfostre et barn.
Er det sandt?
Og det skulle komme fra dig?
Du har fuldstændig ret.
Her.
- Ingen julelege. - Nej. Ingen julelege.
Tag den her.
Værsgo.
Her. Åbn den bare.
Værsgo.
Flyt dig.
- Koden? - Din fødselsdag.
Det er mere, end jorden er værd.
Hvad er du ude efter?
Ingenting.
I er overalt i nyhederne.
Da jeg så det,
tænkte jeg, jeg bærer noget af skylden.
Jeg tog din mors billede og fortalte hende det.
"Du bærer noget af skylden."
Vi opfostrede dig uden kærlighed.
Vi gjorde det forkert.
Tilgiv mig, skat.
Tag dem.
De er til dig.
Til mit barnebarn.
I kan forlade landet, hvis I venter til i morgen.
En båd sejler jer til øen overfor. Hvad siger du?
Chef?
Hvem er det?
Ja?
- Chaufføren. - Du vover...
Har De brug for noget?
- Nej. Hold bare fri for i aften. - Som De ønsker.
Han går, mor.
- En, to, tre. - To, tre.
Bambi.
Ja?
Bliv, hvor jeg kan se dig.
Jeg kommer.
Bambi.
Jeg ved, du intet vil have fra mig.
Det er penge for jorden.
Kun for jorden.
Vent til i morgen. Båden sejler jer over. I er jo stadig efterlyst.
Vi kan klare os selv, mor.
Naturligvis, skat.
Søde skat.
Ikke et skridt længere.
Jeg vil bare sige farvel.
Aldrig i livet.
Okay.
Så gå bare.
Pas godt på jer selv.
Vi skal ordne én ting mere, før vi går.
Kom, Bambi.
- Der kommer nogen. - Ja, chef? Beklager, jeg var på job.
- Hvem er det? - Chaufføren.
Godt. Jeg har fri nu. Jeg kommer.
Det er ikke chaufføren.
Du har ret, mor.
Han er politimand.
Hvad har vi rodet os ud i?
Kom med mig.
- Mor, en taxa. - Nej, skat. Vi tager lastbilen.
Hallo!
Hallo! Hvor er du? Hallo!
Chef?
Hvad er du for en politimand? I er totalt uduelige!
- Hvad er der sket? - De var her lige!
Var de der, da jeg bankede på?
Glem det! Jeg gav dem kufferten, så I kunne følge dem.
- Find dem nu bare! - Gå indenfor og lås dørene.
Hvad er der galt?
- De var lige hos den gamle mand. - Hvad?
- Han gav dem heldigvis kufferten. - Tænd for senderen.
De er en kilometer herfra. De bevæger sig.
Hop ind. Kom nu, hurtigt.
Sømmet i bund!
- Hvor langt væk? - Meget tæt på.
Okay. Hurtigere.
- Jeg tror, det er lastbilen lige foran. - Okay. Stands dem.
Javel.
Afskær dem.
Stop! Politiet!
Kør ind. Kom så.
- Stig ud! - Politiet! Stig ud!
Luk den op. Kom så!
Nu skal du høre.
Husk vores aftale.
Hendes mor er din, død eller levende, men jeg vil have pigen.
Krum ikke et hår på hendes hoved. Du afleverer hende til mig i god behold.
Jeg gjorde alt, du bad om.
Nu er det din tur.
Kom med mit barnebarn!
Du må love mig noget.
Kom ikke ind, uanset hvad der sker. Løb væk, hvis noget går galt.
Mor, kan vi ikke bare tage afsted?
Vi er ved vejs ende, Bambi.
Han er besat af dig. Han får dig kun over mit lig.
Lov mig det nu.
Det lover jeg. Jeg kommer ikke ind uanset hvad.
Sådan, min pige.
Se dig lige, din lille heks.
Ligner jeg måske de tåber i aviserne?
Hvad regner du mig for, hvad?
Hvem tror du, jeg er?
Hvor er hun?
Hvor er pigen?
Kom her!
Kom her.
Hvorfor blev du dog født, hvad?
Hvorfor blev du dog født?
Bambi...
Det viste sig, at han er hendes far.
De var vist på kant. Hvordan skulle jeg vide det?
Jeg ville bare sælge jorden,
købe en bil og leve mit liv.
Men mord? Jeg har aldrig set et mord.
Det hører jeg kun om i aviserne og i film.
Hvordan blev jeg rodet ud ind det her? Jeg har blod overalt.
Er der noget vand? Kan jeg få lidt?
- Hvordan gik det til? - Hvad?
Kan du give os flere detaljer?
Jeg tog hen til huset og gik ind. Der var mørkt.
Jeg råbte for at se, om der var nogen. Så snublede jeg og faldt.
Jeg havde blod overalt.
Hans øjne var væk. Der var ingenting tilbage.
Tør hænderne af.
Jeg ønskede ikke det her.
Du skulle ikke vide, hvor frygtelig verden er.
Tør hænderne af.
De er tørret af, mor. Jeg har det fint.
Få ikke beskidte hænder igen.
Mine er allerede beskidte nok.
Jeg kunne ikke efterlade dig der.
Jeg er voksen nu.
Selvfølgelig er du det.
Men du burde ikke være gået ind.
Dine hænder skulle ikke blive beskidte.
Men det er godt. Nu er det os imod dem.
Din mor er så træt, Bambi.
Hun er virkelig træt, tro mig.
Læg dig ned, mor.
Sov bare, smukke mor.
Vi havde brug for pengene.
Men sedlerne var mærkede.
Vi finder nogle penge.
Bare rolig. Vi finder nogle penge.
Sov sødt, mor.
Jeg ved, hvad du mener.
Jeg ved, hvor vi finder pengene.
Tekster af: Pia C. Hvid