„Bambi lépteket hallott, és hátranézett.
Ott állt Ő.
A bokrok közül tört elő. Mindenhonnan Ő bukkant fel...”
Sosem felejtem el.
Mindig Anya hangján hallom a fejemben a Bambi sorait.
Ez örökké így lesz.
Anya fátyolos hangján.
Anya senkiéhez sem hasonlítható hangján.
„Bambi megpróbált gondolkozni.
De a tomboló lárma,
amelyet Ő egyre dagasztott maga körül, széttépte gondolatait.
Időnként anyja a fülébe mondta: – Maradj szépen mellettem!
Kiáltotta ezt, de a hangzavarban...”
Hol tartottunk, Bambi?
„Kiáltotta ezt, de a hangzavarban
Bambinak úgy tűnt, mintha suttogás volna.
Ez a 'maradj mellettem' biztos pont volt a káoszban.
Fogva tartotta, mint valami póráz,
különben gondolkodás nélkül elrohant volna.”
Kívülről tudod, kicsim!
Igen, anya. A következő fejezet is.
Igen?
Igazából az összes fejezetet tudom, anya.
Mindet. Az egész könyvet.
Fejből tudom az egész Bambit.
Már nagyon unod, igaz?
Felnőttél, nem érdekel.
Nem is az...
de már tudom fejből az egészet.
Miért nem a virágos póló van rajtad?
Ezt akartam felvenni.
Mindegy, mit veszek fel,
bárhogy hordom a hajam,
sose leszek az a kislány, akinek látni akarsz.
Többé nem olvasom neked a Bambit.
KI ELŐL MENEKÜLTÜNK?
A tengerparton gyalogolva
a hoteltől tíz perc alatt az ókori városba értünk.
Anya!
Azért ide jöttünk, mert nem kértek személyit, igaz?
Nem regisztráltak. El kell tűnnünk a nyilvántartásból.
Gyere! Ott is lefotózlak.
Anya vett egy polaroid gépet. Egyfolytában engem fotóz.
Gyere, Bambi!
- Azt hittem, nem szereted a fotózást. - Azt nem szeretem, ha mások fotóznak.
Azért fotóz, mert növök.
Mosolyogj!
Meg akar örökíteni, mielőtt felnövök.
Jól vagy?
Érzem, ahogy a nyakamban lihegnek.
Könyörtelenül üldöznek minket.
Van még valami, de nem tudom, hogy mi.
- Mi az a valami? - Nem tudok rájönni.
Olyan meleg van! Nem tudom összeszedni a gondolataimat.
Adjuk el a földet, vegyük fel a pénzt, és tűnés!
Mire várunk még?
Még nem lehet.
Majd szólok, ha megtehetjük.
Óvatosnak kell lennünk.
Igazából már pár napja itt vagyunk.
Még nem is beszéltünk az ingatlanossal.
Csak figyeljük az irodáját.
Gyere, Bambi!
Gyere! Itt is csináljunk egy képet!
Nem is tudom, eddig hogy hagyhattuk ki.
Tegnapelőtt már lefotóztál itt.
Az ókori város minden egyes kövével lefényképeztél már.
Az itteni köveket is fejből ismered, mint a Bambit?
Jól vagy? Nem akartalak kikészíteni.
Itt minden egyre rosszabb. Van itt valami, de nem tudom, mi.
Ne emészd magad, kérlek!
Majd megoldjuk. Tényleg.
Ennyire megrémítelek?
Csak attól félek, hogy bajod eshet.
Kicsi Bambim! Édesem!
Versenyezzünk!
- Mi? - Fussunk a hotelig!
Adok egy kis előnyt, anya. A helyedben élnék a lehetőséggel.
A nyomodban vagyok.
Le is hagytál, felnőtt a kicsi Bambi.
Kicsim!
Mi a baj?
Láttad a fekete kocsit befordulni, vagy csak én?
Ott nincs ilyen kocsi, anya.
Megyek, megnézem.
De...
Láttam, hogy behajtott.
Ha megint nem létező dolgokat látsz, maradjunk a szobánkban!
Már nem tudom megmondani, mi a valóság, és mi nem.
Hét évvel ezelőtt a firenzei Piazzale Michelangelón
meggyilkoltak egy elmebeteg nőt.
A gyilkos fegyver egy sniccer.
Természetesen meglepődtünk,
amikor az olasz rendőrség megkeresett minket.
Összehasonlították az ujjlenyomatokat.
Egyeztek az anyáéval.
Aztán kiderült,
hogy a gyilkosság idején anya és lánya
firenzei hotelekben laktak.
Tehát nemcsak Törökországban ölt, hanem mindenhol.
Berlin, New York, Budapest...
És egyetlen indítéka van.
Ha bántják a lányát.
Az áldozat is néha kislányokat ijesztgetett.
Talán összefutottak valahol,
a nő megijesztette a lányt...
Persze most nyomuk veszett.
Viszont ezzel egyidőben
felbukkant egy apa, aki éveken át nem volt sehol.
Vagyis vagy vége mindennek, vagy a dolgok hamarosan bonyolódnak majd.
- Nem jöttünk túl messze a hoteltől? - Minél messzebb, annál jobb.
Értem.
- Az jó lesz? - Igen.
Tárcsázd ezt a számot!
Halló?
Jó napot! A parti földterület tulajdonosa vagyok.
- Emlékszik rám? - Igen, hölgyem. Azt hittem, elfelejtett.
Nem hív, nem adja meg a számát. Pedig én várom.
Úgy egy óra múlva ott leszek.
Már ha ráér.
Persze hogy ráérek. Mint mondtam, itt várom.
Jöjjön csak! Beszélgessünk, igyunk meg egy teát!
Intézzük el mielőbb!
- Megadom a címet. Felírja? - Nem kell. Megtalálom.
Gyere, Bambi!
Halló? A hölgy végre felhívott, uram.
Előkerült végre?
Igen, uram. Azt mondta, egy óra múlva itt lesz.
Ne feledje!
Csinálja úgy, ahogy megbeszéltük!
Igen. Ahogy megbeszéltük. Ne aggódjon...
- Igen, uram? - Idejönnek.
- Mit óhajt, uram? - Készítsd elő a kocsit!
Ugye ez az utolsó próbatételünk?
Igen, kicsim.
Gyere, drágám!
Látsz valamit?
Tiszta. És te?
Tiszta.
Az utca teljesen tiszta, kicsim.
Ez meg mit néz?
Haver! Hozd a tükröt, és nézzük meg!
Gyere, kicsim!
Itt az idő.
Ne menj túl közel! Állj meg itt!
- Itt jó lesz? - Aha.
- Itt vannak, főnök? - Itt vagyunk.
- És a második egység? - Mindjárt érkezünk, hadnagy.
Bármikor megtörténhet. Készüljetek!
- Félsz, kicsim? - Nem félek.
Hotelről hotelre menekültünk.
Veszélyben nőttél fel, Bambi.
Az tesz ilyen különlegessé, hogy mindig életben kell maradnod.
Miattad vagyok különleges, anya.
Szemmel tartjuk az ingatlanost.
- Vettem. - Rendben.
Tiszta. Menjünk, ha készen állsz!
Menjünk, anya!
Anya!
Bambi?
Van ott egy fekete kocsi.
- Mi? - A sarkon túl parkol.
Láttam a tükörben.
- Mint a nagyapád autója? - Olyan, mint amilyet összetörtünk.
Látszik abban a tükörben. Nézd!
Ő az, kicsim.
Hogy érted?
Ez zavart annyira.
Hát nagyapa él?
Micsoda kígyó!
Lesben állt.
Az utolsó földnél várt ránk. Tudta, hogy idejövünk.
Biztos, hogy ő az?
Nem érzed a mérge maró szagát?
Összeállt az ingatlanossal, és tőrbe csalt.
Tapodtat se mozdulunk.
Nyilván kitervelt mindent. Felkészült rá.
Miért, anya? Mit akar tőlünk?
Ez egy kígyó, kicsim. Engem akar.
De lehet...
Igen?
Lehet, hogy téged akar.
Keressünk egy másik ügynököt, tűnjünk el innen!
Már túl késő.
Az összes ingatlanost lefizette már.
Nem is sejted a trükkjeit.
Akkor mihez kezdünk?
Csak egy dolgot tehetünk.
Uram, mégsem jött el. Mit csináljak?
Akkor hazamegyek.
Hívjon, ha bármi történik!
Rendben. este úgyis átviszem önhöz a...
Követjük az öreget. A többiek elmehetnek, köszönöm.
Vettem.
Akció lefújva. Mindenki a bázisra!
Ő az, anya?
Semmi kétség.
Gyere velem!
Anya?
Anya!
A gyógyszerei, uram.
- Óhajt még valami? - Elmehetsz.
Jó éjszakát!
Jó éjt!
A szobalány műszaka lejárt.
Azt a rohadt!
New Yorkban egy hoteligazgatót öltek meg sniccerrel.
- Ő volt az? - Lehet.
Hé! Az ujjlenyomat is egyezett.
A fickó 195 centi volt!
Nem semmi!
Vékony, vézna kis nő.
Hogy csinálta ezt? Nem értem.
Talán éppen így.
Senki sem gyanakszik rá, így váratlanul csap le rájuk.
Tedd le a poharat!
Tedd le!
Add ide a botot!
Fordulj meg!
Lassan!
Beszélgessünk egy kicsit!
Hogy merészelsz az utunkba állni?
Miért szórakozol velünk?
Mit akartál ezektől az emberektől?
Mit ártottak neked?
Ezt akartam tudni.
- Van erre válaszod? - Neked nincs.
Te vagy az utolsó ember, aki számonkérhet tőlem bármit.
Azt a szép kislányt sem sajnálod?
- Kezeltetned kell magad. - Nem kell a tanács.
És ajánlom, ne állj az utunkba.
Ne szórakozz velünk!
Annyi pénzt adok, amennyit akarsz,
és elmehetsz, ahova szeretnél,
csak őt hagyd itt nekem!
- Neked? - Nem tudsz gondoskodni egy gyerekről.
Komolyan?
Ezt pont te mondod nekem?
Teljesen igazad van.
Tessék.
- Ne trükközz velem! - Nem. Nincs semmi trükk.
Vidd ezt el!
Tessék.
Tessék. Nyisd ki!
Gyerünk!
Félre!
- Mi a kód? - A születésnapod.
Több, mint amennyit a föld ér.
Mi ezzel a célod?
Semmi.
Tudod, benne vagytok a hírekben.
Amikor megláttam,
gondoltam, ebben sáros vagyok.
Aztán elővettem anyád képét, és megmondtam neki,
hogy ő meg pláne.
Szeretet nélkül neveltünk téged.
Rosszul neveltünk.
Bocsáss meg, kislányom!
Vedd el!
Ez a tiéd.
És az unokámé.
Reggel segítek nektek kijutni az országból.
Egy hajó átvisz a szemközti szigetre. Mit szóltok?
Uram!
Ki az?
Igen?
- A sofőr. - Ne trükközz!
Szüksége van valamire?
- Nem. Elmehetsz pihenni. - Ahogy óhajtja, uram.
Elmegy, anya.
- Egy, kettő, három! - Kettő, három.
Bambi!
Igen?
Maradj a szemem előtt!
Jövök!
Bambi!
Tudom, nem fogadsz el tőlem semmit.
Vidd el a földért cserébe!
Csak a földért.
Várjatok reggelig! Átvitetlek titeket a hajóval.
Még mindig keresnek benneteket.
Majd megoldjuk együtt, anya.
Persze, kicsim.
- Jaj, drágám! - Ne merj közelebb jönni!
El akarok búcsúzni tőle.
Szó sem lehet róla.
Hát jó.
Menjetek csak!
Vigyázzatok magatokra!
Van még egy kis dolgunk, mielőtt mennénk.
Gyere, Bambi!
- Jön valaki. - Igen? Nem tudtam hívni, dolgoztam.
- Ki ez? - A sofőr.
Rendben. Végeztem. Megyek.
Ez nem sofőr.
Igazad van, anya.
Ez egy rendőr.
Hogy sétálhattunk bele a csapdába?
Gyere velem!
Anya, taxi!
Nem, kicsim. A teherautó. Érjük utol!
Hé!
Hé! Hol vagy? Hé!
Igen, uram?
Milyen rendőrök vagytok ti?
Alszotok munka közben?
- Mi történt? - Itt voltak nálam!
Bent voltak, amikor felmentem?
Azt hagyjuk!
Odaadtam nekik a pénzes táskát, hogy követhessétek.
Találjátok meg őket!
Menjen be, és zárja be az ajtókat!
Mi történt, kolléga?
- Itt jártak az öregnél. - Micsoda?
Legalább a táskát elvitték.
A jeladót, gyorsan!
Mozgásban vannak. Egy kilométerrel előttünk.
Gyerünk, indulás!
Taposs bele!
- Messze vannak? - Nem.
Oké. Menj!
Szerintem ez a teherautó lesz itt.
Állítsd meg őket!
Máris, uram.
Előzd meg!
Megállni! Rendőrség!
Mozgás!
- Kiszállni! - Rendőrség! Szálljanak ki!
Nyissa ki! Gyerünk!
Ide figyelj!
Ne feledd az egyezségünket!
Az anya a tiétek, élve vagy holtan.
De a lány az enyém.
A haja szála sem görbülhet.
Épségben kell átadnotok nekem.
Én megtettem, amire kértetek. Most ti jöttök.
Hozzátok ide az unokámat!
Ígérd meg,
hogy bármi is történjen, nem jössz be!
Ha bármi baj van, fuss el!
Anya, nem mehetnénk el?
Az út itt véget ért, Bambi.
Téged akar megkapni. Inkább meghalok, mint hogy hagyjam.
Ígérd meg!
Megígérem, anya. Nem megyek be, bármit is hallok.
Ez a beszéd!
Nézzenek oda, te kis boszorkány!
Úgy nézek ki, mint a többi hülye áldozat az újságokban?
Minek nézel te engem?
Mit gondoltál?
Hol van?
Hol van a lány?
Gyere ide!
Gyere csak!
Minek születtél meg egyáltalán? Minek születtél meg?
Bambi...
Kiderült, hogy az apja volt, uram.
Valami nézeteltérésük volt.
Honnan tudtam volna?
Gondoltam, eladom a földet,
veszek egy kocsit, és élem az életem.
De gyilkosság, uram? Sosem láttam ilyet.
Csak persze az újságokban vagy a filmekben.
Hogy keveredhettem ilyesmibe?
Nézzem rám, csupa vér vagyok.
Van itt egy kis víz, uram? Kérem.
Hogy történt?
Elmondaná a részleteket?
Odaértem a házba. Bementem. Sötét volt.
Kiabáltam, hogy van-e otthon valaki.
De megcsúsztam és elestem. Láttam, hogy csupa vér vagyok.
Az öregúrnak nem volt a szeme, uram. Nem volt semmi a helyén.
Töröld meg a kezed!
Nem ezt akartam.
Nem így.
Nem akartam, hogy megtudd, milyen rossz a világ.
Töröld meg a kezed!
Már tiszta, anya. Jól vagyok.
Ne mocskold be többet!
Az enyém már épp elég mocskos.
Nem hagyhattalak egyedül a szobában.
Felnőttem.
Igen, felnőttél.
De hiba volt bejönnöd.
Bemocskoltad a kezedet.
De ez jó. Már ketten vagyunk a világ ellen.
Anyád annyira fáradt, Bambi!
Hidd el, annyira fáradt!
Aludj, anya!
Aludj, szépséges anyukám!
Kellett volna az a pénz.
De a rendőrségé volt.
Majd szerzünk, Bambi.
Ne aggódj! Valahogy szerzünk pénzt.
Aludj egyet, anya!
Tudom, mire gondolsz.
Tudom, hogyan lesz pénzünk.
A feliratot fordította: Büki Gabriella