‎„Când a auzit pași în spatele lui, ‎Bambi s-a întors să se uite.
‎Era El.
‎Părea să fie peste tot în jur...”
‎Nu voi uita niciodată.
‎O să-mi amintesc mereu ‎Bambi ‎în vocea mamei.
‎Pentru totdeauna.
‎În vocea răgușită a mamei.
‎În vocea inconfundabilă a mamei.
‎„Bambi încerca să gândească,
‎dar sunetele violente făcute de El ‎se întețeau
‎și îl împiedicau să se adune.
‎Printre urlete, și-au auzit mama ‎spunându-i să stea cu ea.
‎Dar mama lui era cea care urla.”
‎Unde rămăseserăm, Bambi?
‎- „Mama lui era cea care urla.” ‎- Da.
‎„...dar suna ca o șoaptă ‎în tărăboiul crunt din jur.
‎Bambi s-a simțit încurajat ‎când și-a auzit mama.
‎Vorbele ei l-au ținut pe loc ca un lanț.
‎Dacă nu ar fi fost ea, ‎ar fi fugit fără să gândească.”
‎Ai memorat-o.
‎Da, mami. Și următorul capitol.
‎Da?
‎Am memorat toate capitolele.
‎Toată cartea.
‎O știu pe de rost.
‎Te-ai săturat de ea, nu?
‎Nu vrei să asculți.
‎Nu e vorba de asta, ‎doar că o știu pe de rost.
‎Unde ți-e cămașa cu motiv floral?
‎Am vrut să port asta.
‎Orice aș purta sau cum mi-aș face părul,
‎nu mai pot fi fetița pe care ți-o dorești.
‎Nu o să-ți mai citesc ‎Bambi.
‎DE CINE FUGEAM NOI?
‎Suntem la Orașul antic.
‎E la zece minute pe jos de hotel.
‎Mamă.
‎Suntem aici ‎doar fiindcă nu au cerut buletine, nu?
‎Ne ascundem, Bambi. ‎Trebuie să rămână așa o vreme.
‎Hai să facem poze.
‎Mama a dus o cameră cu instantanee. ‎Îmi face multe poze.
‎Haide, Bambi.
‎- Parcă nu-ți plăcea fotografia. ‎- Nu-mi place să fim pozate.
‎Fiindcă cresc.
‎Zâmbește!
‎Vrea să mă surprindă în poze ‎înainte să fiu matură.
‎Te simți bine?
‎Le simt suflarea în ceafă.
‎Sunt pe urmele noastre.
‎Mai e ceva ce nu-mi dau seama.
‎- Cum adică? ‎- Îmi scapă ceva.
‎Ce arșiță!
‎Nu-mi pot aduna gândurile.
‎Să vindem terenul și să plecăm cu banii.
‎Ce mai așteptăm?
‎Nu încă. O să-ți spun eu când.
‎Trebuie să fim prudente.
‎Suntem aici de câteva zile.
‎Încă nu am vorbit cu Agentul imobiliar.
‎Doar îi urmărim biroul.
‎Haide, Bambi! Să ne facem o poză aici!
‎Nu știu cum de ne-a scăpat.
‎Am făcut poză aici și ieri.
‎Sunt sigură că mi-ai făcut poze ‎cu toate pietrele de aici.
‎Deci ai memorat și pietrele, ‎la fel ca pe ‎Bambi?
‎Te simți bine? N-am vrut să te dobor.
‎Situația se agravează. ‎E ceva ce îmi scapă.
‎Nu-ți face asta.
‎O să-i dai tu de cap.
‎- Atât de speriată ești de mine? ‎- Mi-e teamă pentru tine.
‎Bambi, draga mea!
‎Ne întrecem!
‎- Ce? ‎- Alergăm până la hotel.
‎Îți dau avans! Profită!
‎Te prind!
‎Ai câștigat, Bambi matură.
‎Scumpo!
‎- Ce e? ‎- Ai văzut și tu mașina neagră?
‎Nu e nicio mașină ca aia.
‎Verific.
‎Dar...
‎A întors aici.
‎Dacă iar ai vedenii, ‎putem rămâne în cameră.
‎Nu-mi mai dau seama ce e real.
‎Acum șapte ani, ‎în piața Michelangelo din Florența,
‎a fost ucisă o femeie cu boli mintale.
‎Arma a fost un cutter.
‎Am fost surprinși ‎când ne-a contactat poliția italiană.
‎Au vrut să compare amprentele.
‎S-au potrivit cu cele ale mamei.
‎Apoi am aflat că cele două ‎au mers din hotel în hotel la Florența
‎în perioada când s-a petrecut crima.
‎Deci a făcut asta peste tot, ‎nu doar în Turcia.
‎La Berlin, New York, Budapesta...
‎Are un singur motiv.
‎Să nu-i atingi fata.
‎Victima speria fete mici.
‎Dacă le-a ieșit în cale ‎și a speriat-o pe fată...
‎Sunt de negăsit.
‎În același timp,
‎tatăl și-a făcut apariția ‎după toți acești ani.
‎Deci fie s-a terminat, ‎fie lucrurile se vor agrava în curând.
‎- Nu suntem prea departe de hotel? ‎- E bine să fim cât mai departe.
‎Am înțeles.
‎- Acolo? ‎- Merge.
‎Formează numărul ăsta.
‎- Alo? ‎- Sunt proprietara terenului de pe faleză.
‎- Vă amintiți de mine? ‎- Sigur că da, doamnă.
‎Dar dumneavoastră? ‎Nu m-ați sunat. Am așteptat degeaba.
‎O să ajung acolo cam peste o oră, ‎dacă sunteți disponibil.
‎Sigur că da. Vă așteptam.
‎Veniți aici la un ceai și să batem palma.
‎Să ne mișcăm repede.
‎- Aveți un pix? Vă dau adresa. ‎- Nu e nevoie. Găsesc locul.
‎Haide, Bambi!
‎Alo? A sunat, domnule.
‎A apărut în sfârșit?
‎Da. Cică ajunge într-o oră.
‎Nu uita!
‎Totul se va petrece cum ne-am înțeles.
‎Sigur că da, domnule. Nicio...
‎- Domnule? ‎- Vin.
‎- Care sunt ordinele? ‎- Pregătește mașina.
‎E ultima încercare, nu-i așa, mamă?
‎Da, scumpo.
‎Vezi ceva?
‎Nu e nimic. Tu?
‎Nimic.
‎Strada e liberă.
‎La ce se uită?
‎Frate, adu oglindă, să verific!
‎Haide, scumpo!
‎S-a făcut timpul.
‎Nu te apropia. Rămâi aici.
‎- E bine aici? ‎- Da.
‎- Ești pe poziție, șefule? ‎- Suntem aici.
‎- Și a doua echipă? ‎- ‎Aproape am ajuns, dle locotenent.
‎Fiți pregătiți. Mai e puțin.
‎- Ești speriată, scumpo? ‎- Nu.
‎Te-am crescut fugind din hotel în hotel.
‎Ai crescut în pericol.
‎Faptul că ai luptat mereu ‎pentru supraviețuire te face specială.
‎Tu m-ai făcut unică, mami.
‎Suntem cu ochii pe agent.
‎- Recepționat. ‎- La fel.
‎- Nu e nimeni. Putem merge. ‎- Haide, mamă.
‎- Mamă! ‎- Bambi?
‎E o mașină neagră.
‎- Ce? ‎- După colț.
‎Am văzut reflexia.
‎- Ca mașina bunicului tău? ‎- Ca cea pe care am distrus-o.
‎Se vede în oglindă. Uite!
‎E el.
‎El?
‎Asta îmi scăpa.
‎Bunicul e în viață?
‎Iată cum așteaptă șarpele la pândă!
‎A așteptat până la ultimul teren. ‎Știa că vom veni.
‎Sigur e el?
‎Nu simți aroma veninului său?
‎Ne-a atras în capcană cu agentul.
‎Nu putem mișca.
‎Sigur a planificat totul. E calculat.
‎De ce? Ce vrea de la noi?
‎E un șarpe. Mă vrea pe mine.
‎Dar poate...
‎Ce?
‎Poate că te vrea pe tine.
‎Găsim alt agent ‎și vindem fără să dăm de el.
‎E prea târziu.
‎Sigur îi are pe toți în buzunar.
‎Nu putem juca la nivelul lui.
‎Ce o să facem, atunci?
‎Avem o singură soluție.
‎- Nu a venit nimeni, domnule. Ce să fac? ‎- Mă duc acasă.
‎Ne auzim dacă se schimbă ceva.
‎Bine. O să fiu aici diseară dacă...
‎Îl urmărim pe bătrân. ‎Vă puteți întoarce pe tură.
‎Recepționat.
‎Operațiunea s-a încheiat. ‎Reveniți la sediu.
‎El e, mamă?
‎Inconfundabilul.
‎Hai cu mine!
‎Mamă?
‎Mamă!
‎Medicamentele, domnule.
‎- Mai aveți nevoie de ceva? ‎- Poți pleca.
‎- Noapte bună! ‎- Noapte bună!
‎Menajera și-a încheiat tura.
‎I-auzi! Un manager de hotel din New York ‎a fost ucis cu un cutter.
‎- Ea o fi fost? ‎- Se poate.
‎S-au potrivit și amprentele.
‎Tipul avea 1.95 m.
‎Frățioare!
‎E micuță, băi. Oare cum reușește?
‎Poate că asta e chestia.
‎Nimeni nu o suspectează, ‎așa că-i ia pe nepregătite.
‎Lasă paharul!
‎Lasă-l!
‎Dă-mi bastonul.
‎Întoarce-te. Încet.
‎Hai să stăm de vorbă.
‎Cum îndrăznești să ne stai în cale?
‎Zi! De ce te iei de noi?
‎Ce ai avut cu oamenii ăia?
‎Ce ți-au făcut? De asta sunt aici.
‎- Ai vreun răspuns? ‎- Nu pentru tine.
‎Ești ultima persoană de pe lume ‎care are dreptul să mă critice.
‎Fie-ți milă de ea, măcar.
‎- Îți trebuie tratament. ‎- Scutește-mă!
‎Sunt aici să te avertizez.
‎Nu te pune cu noi.
‎Îți dau câți bani vrei
‎și te trimit oriunde vrei ‎dacă o lași cu mine.
‎- Cu tine? ‎- Nu poți crește un copil.
‎Zău?
‎Tu îmi spui mie asta?
‎Ai dreptate.
‎Aici e.
‎- Nu te juca cu mine! ‎- Nu e un joc.
‎Ia asta.
‎Deschide-o!
‎Te rog.
‎Mișcă!
‎- Codul? ‎- Ziua ta de naștere.
‎Mai mult decât face terenul.
‎- Ce urmărești? ‎- Nimic.
‎Ești peste tot la știri.
‎Când am văzut, ‎m-am gândit că e și vina mea.
‎I-am spus și pozei mamei tale.
‎„E și vina ta.”
‎Te-am crescut fără iubire.
‎Te-am crescut greșit.
‎Iartă-mă, dragă.
‎Ia-o!
‎E pentru tine. Pentru nepoata mea.
‎Puteți pleca din țară de dimineață.
‎O barcă vă va duce pe continent. Ce zici?
‎- Domnule? ‎- Cine e?
‎Da?
‎- Șoferul. ‎- Nu îndrăzni!
‎Aveți nevoie de ceva?
‎- Nu. Poți pleca acasă. ‎- Cum doriți.
‎Pleacă, mamă.
‎- Unu, doi, trei. ‎- Doi, trei.
‎Bambi.
‎Da?
‎- Vino aici, să te văd. ‎- Vin.
‎Bambi.
‎Știu că nu vrei nimic de la mine.
‎Consideră ăștia banii pe teren.
‎Doar pentru teren.
‎Așteaptă barca de dimineață.
‎Încă ești urmărită.
‎- Ne putem descurca singure, mamă. ‎- Da, scumpo.
‎- Draga mea! ‎- Nu mai face un pas!
‎Îmi iau rămas-bun.
‎Nici vorbă!
‎Bine. Plecați, atunci.
‎Aveți grijă de voi.
‎Mai avem o socoteală neîncheiată.
‎Haide, Bambi.
‎- Vine cineva. ‎- Da, domnule? Scuze, eram în patrulă.
‎- Cine e? ‎- Șoferul.
‎Bine. Am plecat. Vin.
‎Nu e șoferul.
‎Ai dreptate, mamă. E polițist.
‎În ce ne-am băgat?
‎Hai cu mine.
‎- Uite un taxi! ‎- Nu, hai la camionul ăla!
‎Băi!
‎Unde ești?
‎Domnule?
‎Ce fel de polițist ești? Sunteți paraleli!
‎- Ce e? ‎- Au fost aici!
‎Când am fost sus?
‎Lasă asta!
‎Le-am dat servieta, ca să le urmăriți.
‎Găsiți-le!
‎Intrați în casă și închideți ușile.
‎Ce e?
‎- Au fost cu bătrânul. ‎- Poftim?
‎- Le-a dat servieta. ‎- Pornește transmițătorul.
‎Sunt în mișcare, la sub un kilometru.
‎Hopa sus! Hai!
‎Calc-o!
‎- Unde e? ‎- Aproape.
‎Dă-i bice!
‎Cred că e camionul din față.
‎Bine. Oprește-l.
‎Imediat.
‎Stai! Poliția!
‎Mai repede!
‎- Dă-te jos! ‎- Poliția! Coboară!
‎Deschide!
‎Ascultați-mă, dle locotenent.
‎Nu uitați de aranjamentul nostru.
‎Mama e a voastră, vie sau moartă. ‎Dar vreau fata.
‎Să nu-i atingeți un fir de păr.
‎Mi-o veți aduce întreagă și nevătămată.
‎Am făcut ce ați cerut.
‎E rândul vostru acum.
‎Aduceți-mi nepoata!
‎Promite-mi că nu vei intra orice ar fi.
‎Fugi dacă se întâmplă ceva.
‎Mamă, nu putem pleca și gata?
‎Suntem la capătul drumului.
‎E obsedat de tine, ‎dar nu-l las să te aibă nici moartă.
‎Promite-mi.
‎Promit, mamă. ‎Nu voi intra orice s-ar auzi.
‎Așa te vreau.
‎Uite la tine, vrăjitoare mică!
‎Ți se pare că sunt ‎ca dobitocii ăia din ziare?
‎Drept cine mă iei?
‎Cine crezi că sunt?
‎Unde e?
‎Unde e fata?
‎Treci încoace!
‎Sus!
‎De ce te-ai născut? De ce?
‎De ce ai venit pe lumea asta?
‎Bambi!
‎Se pare că era tatăl ei.
‎Erau certați sau așa ceva. ‎De unde era să știu?
‎Voiam să vând terenul, ‎să-mi cumpăr o mașină și gata.
‎Ce să știu eu despre crime?
‎Vezi așa doar în ziare sau filme.
‎Cum m-am băgat în asta?
‎Sunt plin de sânge.
‎Îmi dați niște apă, vă rog?
‎- Cum s-a întâmplat? ‎- Ce?
‎Ne puteți da detalii?
‎Am fost la vilă. ‎Era întuneric și am intrat.
‎Am strigat după cineva.
‎Apoi am alunecat.
‎Și m-am trezit plin de sânge.
‎Nu mai avea ochii, doar două găuri.
‎Șterge-te pe mâini.
‎Nu mi-am dorit asta.
‎Niciodată.
‎Nu voiam să afli cât de oribilă e lumea.
‎Șterge-te pe mâini.
‎Sunt curate, mami. N-am nimic.
‎Să nu ți le murdărești din nou!
‎Ale mele sunt destul de murdare deja.
‎Nu te puteam lăsa acolo.
‎- Am crescut. ‎- Sigur că da.
‎Dar nu trebuia să intri.
‎Trebuie să ai mâinile curate.
‎Nu-i nimic. Suntem noi împotriva lor.
‎Mama ta e obosită, Bambi.
‎Atât de obosită!
‎Întinde-te, mamă.
‎Adormi, mama mea frumoasă.
‎Aveam nevoie de bani.
‎Dar bancnotele erau marcate.
‎O să facem rost.
‎Nu-ți face griji, o să găsim bani.
‎Vise plăcute, mamă.
‎Știu ce vrei să spui.
‎Știu cum o să facem rost de bani.
‎BAZAT PE ROMANUL DE PERIHAN MAĞDEN