Alan kuvata, jos olette valmis.
POLIISI
No niin. Se käy. Kertokaa.
Tämä on vakiokonepistoolimme.
Käytämme yhdeksänmillisiä Parabellum-luoteja.
Lippaaseen mahtuu 30 luotia.
Luodin lähtönopeus on 400 m/s.
Joka laukaus 50 - 60 metrin päästä -
läpäisee 11 senttiä paksun puun.
Se tarkoittaa,
ettei kukaan kestä näitä luoteja.
Hän ei pääse kotiin.
Kuvitelkaa,
mitä se voi tehdä pikkutytölle tai naiselle.
WHO WERE WE RUNNING FROM?
Kaikilla on Rukouskirja, Bambi.
Ihan kaikilla.
Omamme on Bambi.
Niin on.
Löydämme aina tarvitsemamme sen sivuilta.
Se on täynnä merkkejä. Se on kuin oma hätäsoihtumme.
Se näyttää jopa tulevaisuuden, jos haluamme.
Ilman muuta.
Näemme kaiken, jos katsomme tarkkaan.
Tietysti.
Monet luulevat kirjan loppuvan Bambin äidin kuolemaan,
mutta se kuolee jo puolivälissä.
Ehkä he haluavat sen päättyvän niin.
Se on väärin. Hänen äitinsä kuolee puolivälissä.
Bambi kasvaa yksin aikuiseksi -
ja luo itselleen uuden elämän metsään.
Se aikuistuu.
Ja rakastuu.
Ja löytää onnen.
Se aikuistuu.
Ja rakastuu.
Ja löytää onnen.
Tähdenlento! Katso. Näitkö sen?
En nähnyt, kulta.
En nähnyt.
Tule tänne.
Tule, kulta.
Paikka on täynnä.
Tupaten täynnä.
Väkeä on kasapäin rannalla.
Ja kaduilla.
Kadut ovat täynnä korukauppiaita ja mattokauppoja.
Äiti vaatii, että käymme tässä kaupassa.
Ne ovat kauniita.
Pidän niistä.
Ne ovat aitoja mattoja Herekestä ja ne on tehty silkistä.
Nämäkö myös? - Kyllä. Sekin on silkkiä.
Se on upea.
Tule, kulta. Mennään.
Mukavaa päivää. - Samoin.
Tämä näyttää hyvältä, vai mitä? - Se on ihana.
Sovita tätäkin.
Onpa söpö väri.
Äiti. - Niin?
Miksi sovitan näitä? Meillä ei ole rahaa.
Ostetaan sitten, kun on.
RETKEILYMAJA ALTUN ILMASTOINTI, SATELLIITTI-TV, WIFI
Asumme retkeilymajassa nuorten turistien kanssa.
Elämme halvasti ja piileksimme.
Syömme katuruokia.
Äiti kirjoittaa muistivihkoonsa.
En tuonut sinulle, mutta...
Etkö varmasti halua tätä?
Jaetaan ne.
Nauti vain, kultaseni.
Värjätään se jonain päivänä.
Tykkäsit ennen hiusteni väristä.
Etkö enää?
Kauneutesi herättää huomiota.
Erotut heti muista jopa väkijoukossa.
Siksi lakkasit laittamasta tukkaani.
Yksinkertaisia- ja tuplanutturoita, poninhäntiä...
Teit nättejä juttuja.
Minun pitää hankkia sinulle lisätilaa.
Tarvitsemme rahaa,
jotta saat tarpeeksi tilaa.
Puhut kuin olisimme kirjan puolivälissä. Sanasi ovat huolestuttavia.
Miksi puhut siitä nyt?
Miten aiot tehdä tilaa?
Olet kauneinta, mitä olen tehnyt.
Ainoa kaunis asia.
Olen elänyt sinulle.
Olen iloinen siitä.
Selvä. Otamme yhteyttä.
Ette hoida enää äidin ja tyttären juttua.
Heistä hukkasitte aikaanne ja homma karkasi käsistä.
Kuka sitä hoitaa nyt?
Muistatko ylpeän tyypin hotellin ratsiasta?
Hän. - Kuulkaa.
Hän tappaa heidät, jos löytää heidät.
Tietysti. Sitähän he haluavat, vai mitä?
Miksi ihmiset käyttävät koruja?
Jääkuningattarella oli niitä aina.
Miksi he ajavat kalliilla autoilla ja haluavat olla väkijoukoissa?
He ovat sellaisia. Tekosieluisia ja kauhulaumoja.
Me tarvitsemme nyt väkijoukkoja.
Sulaudutaan ja ollaan näkymättömiä.
Tule.
Minne on näin kiire?
Tuonne.
Pidän tästä. Ostan sen.
Äiti, oletko kunnossa?
Se ei ole tyylisesi.
Ei väri eikä malli.
Jäljellä on enää kolme kauppaa.
Anna kun arvaan. - Kokeile.
Pikku korukauppa, iso korukauppa ja mattokauppa.
Hyvä, kulta.
Luovuin korukaupoista.
Niistä voi seurata liikaa ongelmia.
Valitse sinä yksi.
Tuo paikka.
Teemmekö sen huomenna?
Huomisesta tulee pitkä päivä,
mutta paras päivä on lyhyin.
Halusin, että näette tämän.
Halusin teidän tietävän, ketä vastaan taistelette.
Tutustukaa häneen.
Komisario oli päättäväinen ja vihainen.
Äiti oli hänelle pakkomielle. Se tapahtuma...
Se tapahtuma -
syöksi minut syvyyksiin.
Jos siitä kuulisi, sitä pitäisi liioiteltuna.
En tiedä.
Se sekoitti pääni.
Voimme pitää tauon, jos haluatte.
RETKEILYMAJA ALTUN
Sinun ei tarvitse tietää kaikkea.
En halunnut sinun tietävän pahoista jutuista.
Pyrin aina siihen.
Tiedän, äiti.
Olet aina huolehtinut minusta.
Poistopainikkeiden avulla.
"Paina Poistopainiketta, Bambi. Bambi, unohda tämä."
Juuri niin.
Katso tätä.
"Bambi, älä kysy mitään, mistä hajoan.
Bambi, älä hajota minua."
Tiedän nyt kaiken, äiti. Olen myös osa tätä.
Muistatko lumimyrskyn New Yorkissa?
Toivon,
että olisit pysynyt viluisena punaposkisena pikkutyttönä.
Olisinpa, äiti.
On aika valmistautua.
Niinkö?
On kova jano.
Voitko hakea minulle vettä?
Joo. Valmistaudun ja haen heti.
Kuka hän on? - Huone 207. He tulivat, kun olit poissa.
Tässä on vieraslista. - Kiitos.
Ovatko nämä valmiita? - Ovat.
Minä tulin.
Näytät valmiilta.
Älä lähde huoneesta, kun olen poissa.
Mitä tarkoitat? Emmekö mene yhdessä?
Emme. Jää tänne pakkaamaan.
Äiti, olemme Kuuyksikkö. Meidän pitää olla yhdessä.
Ei, kulta.
Emme voi liata käsiäsi.
Olen sinua vahvempi.
Niin olet, koska et ole antanut pahojen muistojen liata sieluasi.
En halunnut, että tulisit kaltaisekseni.
Mutta äiti... - Bambi, riittää.
Olet onnellinen lapsi ja minun tyttäreni.
Minä olen äitini tytär.
Menneisyyteni on ikävä.
Emme ole samanlaisia.
Et voi rikkoa sääntöjämme.
En salli sitä.
Jääthän kiltisti huoneeseen?
Hyvä on. Anteeksi.
Tule tänne.
Haluatko tehdä jotain puolestamme? - Kovasti, äiti.
Onko Bambi Rukouskirjamme?
On.
Osaatko sen ulkoa? - Tietysti.
Rukoile sitten. Meidän molempien puolesta.
Älä hylkää minua metsään, äiti.
Pidätkö minua Bambin tyhmänä äitinä?
"Viime aikoina Bambi oli ollut paljon yksin.
Sen äiti katosi -
eikä palannut, vaikka se miten kutsui sitä.
Taivas oli muuttunut harmaaksi.
Pimeä yö oli laskeutunut metsään.
Sen äiti ilmestyi yhtäkkiä metsästä.
Se huusi tuskissaan.
Joku jahtasi sitä.
Se tuntui Bambista leikiltä,
mutta se huomasi, ettei se ollut sitä.
Sen äiti huusi pelosta..."
En voi jatkaa.
En pysty tähän.
Nukahda, Bambi. Nukahda jo.
Nukahda.
Täällähän sinä olet, kaunis gaselli.
Kuka sinä olet?
Kuka olet?
Senkin friikki.
Millaisena haluat verikahvisi?
Äiti?
Katso. Äitisi ei hylännyt sinua metsään.
Koska et ole Bambin äiti vaan minun äitini.
Äiti?
Anna kun pesen kätesi.
Äitini, vauva. Olet nyt vauvani.
Roskapussi on täynnä rahaa ja koruja.
Ne riittävät sinulle vuosiksi.
Tapahtuiko jotain tosi pahaa, äiti?
Jouduin tekemään niin ensi kerran rahan takia.
En suojelun vaan rahan.
Ole hiljaa.
Se oli kamalaa, Bambi.
En kestänyt sitä. - Unohda se, äiti.
Unohda Jääkuningatar ja kaikki.
Aloitetaan alusta. Puhtaalta pöydältä.
Ei, kultaseni. Unohda sinä, ja minä muistan.
Se on rangaistukseni, Bambi.
Meidän pitää mennä.
Äiti?
Mitä tapahtui?
Olet haavoittunut. Miten näin kävi?
Se oli lasia. Haava on syvä. - Mikset kertonut?
Mene makuulle.
Varovasti.
Paina kovaa.
Sain tarvitsemasi rahat.
On aika tehdä tilaa sinulle, Bambi.
Jos minun pitää korvata sinut, en halua sitä.
Katso kaikkea tätä. Ne riittävät meille molemmille.
Meidän pitää paeta. - Emme voi.
Haavasi pitää hoitaa ja verenvuoto tyrehdyttää.
Jäämme kiinni, jos menemme sairaalaan.
Tiedän.
Minä hoidan sen.
Palaan pian.
Mitä nämä ovat?
Mitä hittoa?
APTEEKKI
Miten voin auttaa? - Tarvitsen nopeasti sidetarpeita.
Sideharsoa, isopropyylialkoholia, jodia ja pumpulia.
Sattuiko johonkuhun? - Ja kipulääkettä. Sattui.
Voin kertoa tien sairaalaan.
Pitää vain sitoa haava, mutta olisi hyvä tietää se.
Menkää katua pitkin suoraan noin kaksi kilometriä.
Näette sen varmasti.
Riittääkö tämä?
Mainiosti. Annan vaihtorahat. - Ei tarvitse.
Minä tulin, äiti.
Tässä. Sain kaiken tarvitsemamme.
Oletko kunnossa? - Olen, kultaseni.
HOTELLITAPPAJIA ETSITÄÄN KAIKKIALTA!
Eihän se satu? - Ei. Voin hyvin, kulta.
Ota kipulääkettä. Se auttaa.
Bambi, mitä nyt?
Mikä on vialla?
Vastaanoton poika käyttäytyi oudosti.
Meille soitettiin.
Emme tienneet muuten, että he olivat täällä.
Tiesimme ryöstöstä muttemme siitä, että äiti oli tehnyt sen.
Vastaanoton poika ilmoitti siitä.
Hän oli alkanut epäillä heitä.
Hän etsi sen tietokoneella -
ja raportoi siitä.
Lähdetään heti. - Jaksatko varmasti?
Kunhan sinä autat minua.
Kaduilla on tyhjää.
Niin on.
Olin varovainen palatessani.
Noudatin ohjeitasi. - Hyvä, kulta.
Emme ole vielä kirjan puolivälissä.
Emme olekaan, Bambi.
Sinä pelastat meidät joka kerta.
Kuulkaa.
Älkää ampuko ennen käskyäni.
Oletko kunnossa? - Olen.
Tule.
Mennään.
Seuraavalla kadulla on taksiasema.
Hankitaan kyydin jälkeen vene.
Bambi.
Huomasitko?
Kyllä. He ovat täällä.
He ovat liian lähellä.
Kävele nopeammin.
Kiirehdi.
Sulaudutaan tekosieluisten ja kauhulaumojen joukkoon.
Mennään.
Tunnen rauhaa.
Olemme reilusti yli puolivälissä. - Vaikein on ohi.
Emme luovuta emmekä antaudu, vai mitä?
Emme ikinä.
Selviämme tältä kadulta.
Olemme kokeneet pahempaakin.
Tiedäthän, mitä sinun pitää tehdä?
Tiedän.
Hei, Bambi.
Emme voi kuolla, vaikka haluaisimmekin.
Juokse, Bambi! - Juokse, äiti.
Juokse, Bambi!
Seis! Poliisi!
"'Nyt', sanoi sen äiti.
'Häivy täältä äläkä tule lähelleni.'
Bambi hyppäsi viimeisillä voimillaan.
Se syöksyi lumen halki.
Yhtäkkiä se näki, kun sen äitiä ammuttiin.
Se ei tiennyt, oliko kaatunut sen äiti.
Laukaukset olivat säikäyttäneet sitä niin,
ettei se edes nähnyt.
Pelko ympäröi sen.
Bambi juoksi lepäämättä koko metsän halki."
Hän ampui naista epäröimättä.
Tiedättekö mitä?
Nainen jäi tahallaan jälkeen, jotta tyttö voi paeta.
"Juokse", hän sanoi.
Kuulin, että hän sanoi "juokse", mutten loppua.
Se kuulosti ihan "Barbilta".
Hän katsoi meitä oudosti -
kuin olisi haistattanut meille.
Mitä tyttöön tulee, hän ei katsonut taakseen.
Roskapussi kädessään -
ja reppu selässään -
hän katosi pimeyteen.
Tutkimme joka paikan.
Hotellit, retkeilymajat, lentokentät ja bussiasemat.
Joka paikan yksi kerrallaan.
Mutta -
kukaan ei enää ikinä nähnyt häntä.
Tekstitys: Petri Nauha