Počet ću snimati ako ste spremni.
POLICIJA
Evo, snima se. Izvolite.
Ovo je naša standardna kratka strojnica.
Obično rabimo metke Parabellum promjera 9 mm.
U spremnik stane 30 metaka.
Početna brzina metka iznosi 400 m/s.
Svaki pucanj s udaljenosti od 50-60 m
može prodrijeti kroz 11 cm drva.
Jednostavnije rečeno,
nitko ne može preživjeti ove metke.
Neće taj dan doći kući.
A sad zamislite
što to može učiniti djevojčici, a kamoli odrasloj ženi.
OD KOGA BJEŽIMO?
Svi imaju Molitvenik, Bambi.
Svi.
Naš je Bambi.
Jest.
Ne nađemo li sve što trebamo na njegovim stranicama?
Pun je znakova, Mama.
To je naša signalna raketa.
Može nam čak pokazati budućnost ako želimo.
Apsolutno.
Sve ćemo vidjeti ako pozorno gledamo.
Naravno.
Mnogi misle da knjiga završava smrću Bambijeve majke,
ali ona strada na polovini.
Možda žele da tako završi.
Ali varaju se. Majka umre točno na polovini.
Onda Bambi, prepušten sam sebi, odraste
i izgradi si novi svijet u šumi.
Odraste.
Zaljubi se.
Pronađe sreću.
Odraste.
Zaljubi se.
Pronađe sreću.
Zvijezda padalica! Jesi vidjela?
Nisam, milena.
Nisam.
Dođi.
Hodaj, milena.
Ovdje je strašna gužva.
Krcato je.
Na obali su ljudi jedni na drugima.
I na ulicama.
Ulice su pune draguljarnica i trgovina sagovima.
Majka inzistira da idemo u ovu.
Prekrasni su, Mama.
Obožavam ih.
Originalni sagovi iz Herekea.
U potpunosti od svile.
I ovi?
Da, i taj je od svile.
Predivan je.
Hajde, milena. Idemo.
- Ugodan dan! - I vama.
Dobro izgleda. Zar ne?
Lijepo izgleda.
Probaj i ovu.
Kakva slatka boja!
- Mama. - Da?
Zašto ih isprobavam? Nemamo novca.
Kupit ćemo ih kad ga nabavimo.
PANSION ALTUN KLIMA, SATELITSKA TV, WI-FI
Odsjele smo u pansionu punom mladih turista.
Sad smo škrte. U ilegali smo.
Jedemo što nađemo na ulici.
Majka stalno nešto zapisuje u svoju bilježnicu.
Tebi nisam kupila, ali...
Sigurno ne želiš?
Možemo podijeliti.
Uživaj, milena.
Možda ti je jednom obojimo.
Voljela si boju moje kose.
Više ne voliš?
Tvoja ljepota privlači pozornost.
Ističeš se, čak i u gužvi.
Zato si mi prestala praviti frizure.
Punđe, pletenice, repove...
Lijepo si je oblikovala.
Moram ti napraviti mjesta, Bambi.
Prvo ti moram nabaviti puno novca,
a onda ti dati mjesta koliko trebaš.
Govoriš kao da smo na polovini knjige.
Zabrinjavaju me te rečenice.
Zašto to sad spominješ?
Kako ćeš napraviti mjesta?
Ti si najbolje što sam napravila.
Jedino dobro.
Živjela sam za tebe.
I drago mi je da jesam.
Dobro. Čujemo se.
Ne radite više na slučaju majke i kćeri.
Kažu da ste tratili vrijeme,
da je izmaklo kontroli.
A tko će istraživati?
Sjećate se bahatog tipa s racije u hotelu?
- On. -Šefe.
Kažem vam, ubit će ih ako ih nađe.
Pa naravno! To i žele. Zar ne?
Ne znam zašto ljudi nose nakit.
I Ledena Kraljica ga je uvijek nosila.
Zašto voze skupocjene aute?
Zašto žele biti u gužvi?
Takvi su.
Prijetvorne duše i Loše društvo.
Ali mi sad trebamo gužvu, milena.
Stopimo se s njima i budimo nevidljive.
Dođi sa mnom.
Kamo ovako jurimo?
Onamo.
Volim ovaj divni rubac. Kupit ću ga.
Mama, jesi li dobro?
Nije baš u tvom stilu.
Ni boja ni dizajn.
Suzile smo izbor na tri trgovine.
Daj da pogodim.
Hajde.
Mala draguljarnica,
velika draguljarnica
i trgovina sagovima.
Bravo, milena.
Odustala sam od draguljara.
Mogli bi izazvati previše nevolja.
Koja, onda?
Ovo mjesto.
Kada ćemo?
Sutra?
Sutra će biti dug dan,
a najbolji je dan najkraći.
Htio sam da sve ovo vidite.
Htio sam da znate s kim imate posla.
Da je upoznate.
Inspektor je bio odlučan čovjek. Nestabilan.
Bio je opsjednut mamom.
Incident...
Gurnuo me u dubok ponor.
Da vam netko to priča, mislili biste da pretjeruje.
Ne znam.
Mene je to sjebalo.
Možemo se odmoriti ako treba.
PANSION ALTUN
Ne moraš sve znati.
Nisam htjela da znaš za loše stvari.
Uvijek sam tomu težila.
Znam, Mamice.
Uvijek si pazila na mene.
S onim gumbima.
„Pritisni Gumb za brisanje.
Zaboravi ovo.”
Baš tako.
Sad gledaj ovo.
„Bambi, ne postavljaj pitanja zbog kojih ću se raspasti.
Molim te, nemoj da se raspadnem.”
Sad sam svega svjesna, Mama. I ja sam dio toga.
Sjećaš li se mećave u New Yorku?
Da bar...
Da si bar ostala smrznuta curica crvenih obraza!
Da bar, Majko!
Spremimo se.
Da?
Jako sam žedna.
Možeš li mi donijeti vode?
Može. Odmah ću se spremiti.
- Tko je to? - Soba 207. Došle su kad te nije bilo.
Evo popisa gostiju.
Hvala.
- Ovo je gotovo, zar ne? - Da.
Evo me.
Spremna si, vidim.
Ne izlazi iz sobe dok se ne vratim.
Kako to misliš?
Ne idemo zajedno?
Ne. Ti ćeš ostati i spakirati stvari.
Ali mi smo Mjesečeva jedinica. Moramo se držati zajedno.
Ne, milena.
Ne smijemo ti okaljati ruke.
Sad sam jača od tebe.
Da, jesi.
Jer nisam dopustila da ti ružne uspomene okaljaju dušu.
Nisam htjela da se pretvoriš u mene.
- Ali, Mama... - Bambi, dosta.
Sretno si dijete.
Ti si moja kći. Moja kći.
Ali ja sam kći svoje majke.
Imam najnesretniju prošlost na svijetu.
Nismo jednake.
Ne smiješ kršiti pravila prema kojima živimo.
Neću to dopustiti.
Ostat ćeš u sobi. Dobro?
Dobro. Žao mi je.
Dođi.
-Želiš li učiniti nešto za nas? - Rado, Majko.
Je li Bambi naš Molitvenik?
Jest.
- Znaš li ga napamet? - Naravno.
Onda se moli.
Moli se za nas obje.
Nemoj me iznevjeriti u šumi.
Zar misliš da sam Bambijeva glupa majka?
„Bambi je u posljednje vrijeme većinom bio sam.
Majka bi mu nestala
i ne bi se vraćala, ma koliko je on dozivao.”
„Nebo je postalo blijedo i sivo.
Najmračnija se noć spustila nad šumu.
Njegova je majka najedanput izašla iz grmlja.
Vrištala je u agoniji.
Netko ju je progonio.
Bambi je pomislio da je to igra,
ali, bolje pogledavši, shvatio je da nije.
Njegova majka vrišti od straha...”
Ne mogu dalje.
Ne mogu ja ovo.
Zaspi, Bambi. Zaspi već jednom.
Zaspi.
Tu si, predivna gazelo.
Tko si ti? Tko?
Tko si ti?
Nakazo.
Kakvu krvnu kavu želite?
Majko?
Gle. Majka te nije ostavila samu u šumi.
Jer nisi Bambijeva majka. Moja si majka.
Majko?
Daj da ti operem ruke.
Majko milena.
Sad si moja milena.
Vreća za smeće puna je novca i nakita.
Godinama će ti potrajati.
Je li bilo jako loše?
Prvi sam put to morala učiniti radi novca.
Ne da nas zaštitim, nego radi novca.
Tiho.
Bilo je grozno, Bambi.
- Bilo je nepodnošljivo. - Zaboravi.
Počevši od Ledene Kraljice. Sve zaboravi.
Možemo početi ispočetka.
Ispočetka.
Ne, milena. Ti ćeš zaboraviti, a ja ću pamtiti.
To je moja kazna, Bambi.
Moramo ići.
Mama?
Što se dogodilo?
Ozlijeđena si. Kako se to dogodilo?
Staklo. Rana je duboka.
Zašto nisi rekla?
Lezi. Raskomoti se.
Polako.
Pritisni snažno.
Nabavila sam ti novac.
Sad je vrijeme da ti napravim mjesta.
Ako to znači da ćeš mi dati svoju sobu, ne želim.
Gle koliko imamo svega! To je dovoljno za obje.
Moramo poći.
Ali ne možemo.
Moramo ti zaviti ranu, zaustaviti krvarenje.
Uhvatit će nas odemo li u bolnicu.
Znam.
Prepusti to meni.
Odmah se vraćam.
Što je uopće ovo?
Koji vrag?!
LJEKARNA
Kako vam mogu pomoći?
Trebam zavoje, brzo.
Gazu, alkohol, jod i puno vate.
- Netko je ozlijeđen? - I analgetike. Da, netko je ozlijeđen.
Mogu vam reći gdje je bolnica.
Samo moram zaviti ranu, ali bilo bi dobro znati.
Idite dva kilometra niz ulicu.
Doći ćete pred nju.
Hoće li ovo biti dovoljno?
I previše. Dat ću vam ostatak.
Ne. Zadržite ga.
Ovdje sam, Majko. Ovdje sam.
Donijela sam. Nabavila sam sve što nam treba.
- Jesi li dobro? - Dobro sam, milena.
HOTELSKE UBOJICE TRAŽENE POSVUDA!
Boli li te?
Ne. Dobro sam, dušo.
Popij analgetike. Pomoći će ti.
Bambi, što je?
Što se dogodilo?
Klinac na recepciji mi je sumnjiv.
Dobili smo dojavu.
Kako bismo inače znali da su kod nas?
Da, dogodila se pljačka, ali još nismo znali da je majka kriva.
Prijavio ih je recepcionist.
Bile su mu sumnjive.
Pa je provjerio na računalu
i prijavio ih.
Smjesta odlazimo.
Sigurno ćeš moći?
Ako mi budeš pomagala.
Ulica je prazna.
Da, prazna je.
Bila sam oprezna na povratku.
Kako si me učila.
Bravo, milena.
Vidiš, još nismo na polovini knjige.
Nismo, Bambi.
Jer nas svaki put uspiješ spasiti.
Slušajte.
Nitko ne puca dok ne kažem.
Jesi li dobro?
Dobro sam.
Hajde.
Idemo.
Taksiji su u sljedećoj ulici.
Poslije ćemo naći brod.
Bambi.
Jesi li primijetila?
Da, Majko. Došli su po nas.
Ovaj su put preblizu.
Brže hodaj.
Brzo.
Uklopimo se među Prijetvorne duše i Loše društvo.
Hajde.
Spokojna sam, znaš.
Jer smo prošle polovinu.
Najteže je iza nas.
Nećemo se predati.
Nikada.
Izvući ćemo se iz ove ulice.
Prošle smo i puno gore ulice.
Znaš što moraš, zar ne?
Znam.
Hej, Bambi.
Ne možemo umrijeti, čak i da želimo.
- Trči, Bambi. - Trči, Mama.
Trči. Trči, Bambi!
Stoj! Policija!
„‘A sad’, reče njegova majka,
‘idi odavde i ne približavaj mi se.’
Bambi je zadnjim djelićem snage skočio.
Probijao se kroz snijeg.
Iznenada je vidio da mu je majka ustrijeljena.
Ali nije znao je li ona što je pala njegova majka.
Pucnjevi su ga toliko uplašili
da ništa nije vidio.
Strah ga je potpuno obavio.
Bambi je nastavio neumorno trčati šumom.”
Nije uopće oklijevao. Pokosio ju je strojnicom.
Ali znate što?
Namjerno je zaostala da bi djevojka mogla pobjeći.
„Trči, nešto”, rekla je.
Sigurno je rekla „trči”, ali nisam čuo ostalo.
Nešto kao „bomba”.
Kako nas je pogledala!
Kao da govori: „Gonite se.”
Što se tiče male,
nije se ni osvrnula.
S vrećom za smeće u ruci
i ruksakom
nestala je u tami.
Sve smo pretražili.
Hotele, pansione, aerodrome, autobusne kolodvore...
Sve, jedno po jedno.
Ali...
nitko je više nikad nije vidio.
Prijevod titlova: Vojmir Špoljarić