Indítom a felvételt, ha készen áll.
RENDŐRSÉG
Tessék. Felvétel indul. Mondja csak!
Ez a könnyű géppuskát használjuk.
Általában kilenc milliméteres Parabellum lőszerrel dolgozunk.
A tár kapacitása 30 töltény.
A golyó sebessége 400 m/s.
Egy 50-60 méterről leadott lövés
áthatol egy 11 centiméter vastag deszkán.
Vagyis lényegében
nincs ember, akinek esélye lenne ezzel szemben.
Az többé nem megy haza.
Képzelheti...
mit tud tenni egy nővel, nemhogy egy fiatal lánnyal.
KI ELŐL MENEKÜLTÜNK?
Mindenkinek van imakönyve, Bambi.
Mindenkinek.
A mi imakönyvünk a Bambi.
Igen.
Hát nem találunk meg benne mindent, amit keresünk?
Tele van jelekkel, anya.
Ez a mi saját világítótornyunk.
Akár a jövőnket is megmutathatja, ha akarjuk.
Az biztos.
- Ha jól olvassuk, minden ott van benne. - Hát persze.
Sokan azt hiszik, a könyv Bambi anyjának halálával ér véget,
pedig a könyv közepén hal meg.
Talán azt szeretnék, ha így végződne.
De nem így van. Az anya a könyv közepén hal meg.
De aztán felnő az elárvult Bambi,
és új világot alkot magának az erdőben.
Felnő.
Szerelmes lesz.
És boldogan él.
Felnő.
Szerelmes lesz.
És boldogan él.
Egy hullócsillag! Nézd! Láttad, ugye?
Nem láttam, kicsim.
Nem láttam.
Gyere ide!
Menjünk, kicsim!
Olyan zsúfolt ez a hely!
Tiszta tömegnyomor.
Az emberek egymás hegyén-hátán vannak a parton.
És az utcákon is.
Az utcák tele vannak ékszerészekkel és szőnyegárusokkal.
Anya folyton ilyen üzletekben akar nézelődni.
Gyönyörűek, anya.
Imádom őket.
Ez eredeti Hereke-szőnyeg.
Teljes egészében selyemből készült.
Ezek is?
Igen, az is selyem.
Gyönyörűek.
Gyere, kicsim! Menjünk!
- Szép napot! - Szép napot!
Szerinted jól áll, anya?
Nagyon jól áll.
Próbáld fel ezt is!
Bájos színe van, nem, anya?
- Anya! - Igen?
Miért próbálom fel ezeket, ha nincs pénzünk?
Majd megvesszük őket, ha lesz.
ALTUN PANZIÓ – KLÍMA, MŰHOLDAS TV, WIFI
Egy fiatal turistákkal teli panzióban lakunk.
Egy olcsó helyen, papírok nélkül.
Az utcai árusoknál eszünk.
Anya folyamatosan ír és rajzolgat a füzetbe, amit vett.
Neked nem hoztam, de...
Biztos nem kérsz?
Szívesen adok belőle.
Edd csak meg, kicsim!
Talán egyszer más színre festetjük a hajad.
Régen szeretted a hajam színét.
Már nem tetszik?
A szépséged túl feltűnő, kicsim.
A legnagyobb tömegből is azonnal kitűnsz.
Szóval ezért nem fonod már be a hajam.
Csak konty, dupla konty vagy lófarok.
Olyan szép dolgokat csináltál!
Teret kell engednem neked, Bambi.
Előbb pénzt kell szereznem neked,
aztán nagyobb mozgásteret adnom.
Mintha a könyv felénél lennénk.
Ezek aggasztó szavak.
Hogyhogy hirtelen teret kell engedned?
Hogy fogsz teret engedni?
A legjobb dolog vagy az életemben.
Az egyetlen jó dolog.
Csak érted éltem.
És ennek örülök.
Rendben. Majd hívlak.
Elveszik tőletek az anya-lánya ügyet.
Azt mondják, elhúzódik.
Hogy elfajult az ügy.
Kinek adták át, uram?
Megvan a nagyképű fickó, akivel a hotelbe mentetek?
- Neki. - Főnök!
Ha az az ember megtalálja őket, megöli őket.
Értem én. Pont ez a cél. Ugye, főnök?
Nem tudom, mire jók az ékszerek.
A Jégkirálynőnek is rengeteg volt.
Miért vezetnek az emberek drága autókat? Miért szeretnek zsúfolt helyen lenni?
Ők ilyenek.
A hamis lelkek, az ócska népek.
De most jól jön nekünk a tömeg, kicsim.
Beolvadunk közéjük, hogy ne vegyenek észre.
Gyere velem!
Hová rohanunk így?
Csak ide.
Tetszik ezt a csodás darab. Megveszem.
Biztos, anya?
Ez nem a te stílusod.
Sem a színe, sem a fazonja.
Már csak három bolt van a listánkon, kicsim.
Hadd találjam ki!
Na, melyikek?
A kis ékszerész,
a nagy ékszerész
és a szőnyegárus.
Ügyes vagy, kicsim.
De az ékszerészekről lemondtam.
Több bajjal járnának, mint haszonnal.
Akkor mondd meg te!
Az a hely ott.
És mikor csináljuk?
Holnap?
A holnap hosszú nap lesz, kicsim,
pedig a legszebb nap a legrövidebb.
Azért raktam ki, hogy lássátok.
Hogy tudjátok, kivel álltok szemben. Hogy megismerjétek.
A hadnagy elszánt volt. Túlzottan is.
Rá volt kattanva az anyára.
Az ügy...
hatalmas űrt hagyott bennem.
Ha más mesélné, nem rázna meg. Azt hinném, túloz.
Nem tudom.
Engem kiakasztott.
Tarthatunk egy kis szünetet, ha szeretné.
ALTUN PANZIÓ
Nem kell mindenről tudnod, Bambi.
Nem akarom, hogy tudd, miken mentünk keresztül.
Mindig is erre törekedtem.
Tudom, anya.
Mindig óvtál engem.
A ki- és bekapcsológombokkal.
„Nyomd meg a 'Törlés' gombot!” „Ezt felejtsd el, Bambi!”
Tényleg így volt.
Figyelj, ez a legjobb!
„Ne kérdezz olyasmit, amitől összeomlok! Nem most van az ideje.”
Most már mindenről tudok, anya. Én is mindenben benne vagyok.
Emlékszel a hóviharra New Yorkban?
Bárcsak...
Bár az a kislány lennél még, akinek kicsípte az arcát a hideg!
Bárcsak, anya!
Ideje készülődni.
Aha.
Szomjas vagyok.
Hoznál lentről egy kis vizet?
Jó. Összeszedem magam, és megyek.
- Ez ki? - A 207-esbe költöztek, nem voltál itt.
Itt a vendéglista. Elviheted.
Kösz.
Ezek készen vannak?
Itt is vagyok.
De már készen vagy.
Ne menj ki innen, amíg vissza nem jövök!
Ezt hogy érted?
Nem együtt megyünk?
Nem. Te itt maradsz, és összecsomagolsz.
De anya, mi vagyunk a Hold egység. Nem válhatunk szét.
Nem, kicsim.
Nem piszkolhatjuk be a kezed.
Már erősebb vagyok nálad.
Az vagy, mert nem hagytam, hogy rossz emlékek maradjanak benned.
Nem akartam, hogy olyanná válj, mint én.
- De anya, én... - Bambi , elég!
Te egy boldog gyerek vagy.
Az én lányom vagy. Az enyém.
De én anyám lánya vagyok.
A világ legboldogtalanabb családjából származom.
Nem ugyanaz a hátterünk.
Nem szegheted meg az életünk alapszabályait.
Ezt nem engedem.
Szóval itt maradsz a szobában, jó?
Jól van. Sajnálom.
Gyere ide!
- Megtennél valamit kettőnkért? - Persze, anya.
A Bambi a mi imakönyvünk?
Igen.
- Fejből tudod, ugye? - Hát persze.
Akkor imádkozz!
Imádkozz kettőnkért!
Ne hagyj magamra a vadonban, anya!
Kicsim, szerinted olyan vagyok, mint Bambi ostoba anyja?
„Bambi még sokszor maradt egyedül.
Ha az anya eltűnt,
hívhatta akárhányszor, nem jött.
Az égbolt már fakószürke volt.
Hajnalodott, a bozót fölött derengtek a fák.
Hirtelen zúgás kelt a bokorban, a levelek megreszkettek,
és az anya elporzott előtte.
Mögötte egy másik vágtatott.
Kiáltott, és Bambinak úgy tűnt,
mintha csak tréfából tenné, de mintha hangjába
egy kis félelem mégis belecsendült volna.”
Nem csinálom tovább.
Nekem ez nem megy.
Aludj, Bambi! Aludj már végre!
Aludj el!
Te gyönyörű gazella, hát itt vagy?
Ki vagy te? Ki vagy?
Ki vagy te?
Egy szörnyeteg!
Hogy kéri a véres kávéját?
Anya!
Nézd! Anyád nem hagy magadra a vadonban.
Mert nem te Bambi anyja vagy. Az én anyám vagy.
Anya!
Hadd mossam meg én a kezedet!
Drága anyukám! Most te vagy az én kicsim.
A szemeteszsákban pénz és ékszer van.
Több évre elég lesz neked.
Annyira rossz volt, anya?
Először kellett pénzért csinálnom.
Nem védelemből, hanem pénzért.
Hallgass!
Szörnyű volt, Bambi.
- Kibírhatatlan volt. - Felejtsd el, anya!
Felejts el mindent a Jégkirálynőtől kezdve!
Újrakezdhetjük az egészet.
Tiszta lappal.
Nem, kicsim. Te elfelejted, de én emlékezni fogok.
Ez az én büntetésem, Bambi.
Most mennünk kell.
Anya!
Mi történt?
- Te megsebesültél. Ez hogy történt? - Egy üveg vágott meg. Mélyen.
Miért nem mondtad?
Gyere, feküdj le!
Óvatosan!
Ezt szorítsd rá erősen!
Szereztem annyi pénzt, ami elég lesz neked.
Most ideje, hogy több teret kapj, Bambi.
Ha a te helyedet akarod átadni, azt nem akarom.
Nézd, mennyi pénz és ékszer! Elég lesz mindkettőnknek.
El kell indulnunk, Bambi.
De nem tudunk.
Be kell kötnünk a sebet. Le kell állítanunk a vérzést.
Ha kórházba megyünk, elkapnak minket.
Tudom.
Bízd rám! Elintézem.
Mindjárt jövök.
Mik lehetnek ezek?
Mi a fene folyik itt?
GYÓGYSZERTÁR
Üdv! Miben segíthetek?
Kötszerre lenne szükségem.
Gézre, alkoholra, jódra, sok vattára.
Megsérült valaki?
Fájdalomcsillapító is kell. Igen, van egy sebesült.
Elmondom, merre van a kórház.
Igazából csak bekötözném, de jó lenne tudni.
Ha elindul ezen az úton, két kilométerre lesz.
Nehéz eltéveszteni.
Ez így elég lesz?
Még sok is. Adom a visszajárót.
Nem. Tartsa meg!
Jövök, anya. Itt vagyok.
Tessék. Itt van. Megvan minden, ami kell, anya.
- Jól vagy? - Jól vagyok, kicsim.
MINDENHOL KERESIK A HOTELES GYILKOSOKAT!
Ez nem fáj, ugye?
Nem. Jól vagyok, kicsim.
Vedd be a fájdalomcsillapítót!
Bambi, mi a baj?
Mi történt, kicsim?
Olyan furcsa a recepciós srác, anya.
Kaptunk egy fülest.
Nem is tudtuk, hogy a közelben vannak.
Persze volt egy rablás, de nem tudtuk, hogy az anya követte el.
A recepciós hívta a rendőrséget.
Gyanakodni kezdett rájuk.
Utánuk nézett az interneten,
aztán jelentette őket.
Azonnal indulunk.
Menni fog?
Ha fogod a kezem, és látsz helyettem, igen.
Az utca tisztának tűnik.
Igen, tiszta.
Óvatos voltam visszafelé.
- Ahogy tanítottad. - Jól tetted, kicsim.
Látod, még nem vagyunk a könyv felénél.
Nem vagyunk, Bambi.
Mert te valahogy mindig kirántasz minket a bajból.
Figyeljetek!
Senki nem lő, amíg nem szólok.
Jól vagy?
Jól vagyok.
Gyere!
Gyerünk!
A közelben van egy taxiállomás.
Aztán szerzünk egy hajót.
Bambi!
Észrevetted?
Igen, anya. Értünk jöttek.
KIKÖTŐ
Túl közel vannak.
Gyorsabban!
Siess!
Vegyüljünk el a hamis lelkek és ócska népek között!
Gyere!
Én azért nyugodt vagyok, tudod?
Mert már túl vagyunk a könyv közepén.
Túl vagyunk a kemény részeken.
És nem adjuk meg magunkat, ugye?
Soha.
- Kijutunk ebből az utcából. - Rosszabb utcákból is kijutottunk már.
Tudod, mit kell tenned, ugye?
Igen.
Bambi!
Ezt most már biztosan túléljük.
- Fuss, Bambi! - Fuss, anya!
Fuss! Fuss, Bambi!
Megállni! Rendőrség!
„– Most! – mondta az anya.
Egyenesen előre! Mögöttem, de ne nagyon közel!
Szempillantás alatt künn termett,
a hó porzott a lába nyomán.
Hirtelen úgy tűnt, mintha anyját felbukni látná,
de nem tudta, vajon tényleg felbukott-e.
Fátyol homályosította el a szemét.
Ezt a fátylat a sűrű dörgéstől való
rettegés borította a szemére.
Nem tudott gondolkodni, csak rohant.”
Egy percig sem habozott. Lelőtte a gépfegyverrel.
De tudja, mit?
Szándékosan maradt ott, hogy a lány elmenekülhessen.
„Fuss, valami!”
Azt mondta: „Fuss!” De a többit nem hallottam.
„Babám”, vagy valami ilyesmi.
Olyan pillantása volt...
mintha azt mondaná: „Basszátok meg!”
Ami a lányt illeti,
vissza se nézett.
Egy szemeteszsákkal a kezében,
a hátán egy táskával
eltűnt a sötétben.
Mindenhol kerestük.
Hotelekben panziókban, reptereken, pályaudvarokon...
Mindenhol megnéztük.
De többé
senki nem látta azután az éjszaka után.
A feliratot fordította: Büki Gabriella